Справа № 560/17637/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

28 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 02 квітня 2025 року за №22001-255, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду завдану життю та здоров`ю, завдану йому як працівникові об`єкту критичної інфраструктури.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, передбачену ст. 2 Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" від 20.03.2023 №2980-ІХ., та виплатити відповідну грошову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області рішення від 02 квітня 2025 року за №22001-255 про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суд від 14 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

В Адміністрації Держспецзв`язку ухвалою суду від 19 листопада 2025 року, витребувано інформацію щодо того, чи входить Регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» до переліку об`єктів критичної інфраструктури.

Адміністрацією Держспецзв`язку надано до суду витребувану інформацію.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами, оскільки право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України №2980-ІХ мають лише працівники об`єктів критичної інфраструктури, державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю внаслідок виконання службових обов`язків у районах бойових дій після 24.02.2022, а підприємство, на якому працює позивач, згідно з інформацією Держспецзв`язку, не внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури; тому підстави для призначення допомоги відсутні.

Також у відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до довідки 27.05.2024 року №6807- взятий на облік внутрішньо переміщеної особи Шепетівською РДА.

Позивач працював оглядачем-ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Покровськ структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 30 січня 2024 року у 22 годині 15 хвилин від 02.04.2024 встановлено, що позивачем отримано мінно-вибухову травму: відкритий вогнепальний багато уламковий перелом с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням уламків; відкритий вогнепальний перелом дистального відділу обох кісток лівого передпліччя, зазначена травма пов`язана з виробництвом, внаслідок ракетного обстрілу станції Покровськ 30.01.2024.

Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №27/25/93/В від 27.01.2025 позивачу встановлено 3 групу, з датою повторного огляду 01.02.2026. Причина інвалідності - нещасний випадок на виробництві(трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я), відсоток втрати працездатності 25%.

Позивач 21.03.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду із заявою про призначення і виплату одноразової допомоги за шкоду завдану життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Листом від 09.04.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що постановою Голового управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.04.2025 №22001-8-3 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду завдану життю та здоров`ю згідно Закону України №2980-ІХ, оскільки структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» не віднесено до реєстру об`єктів критичної інфраструктури.

Відповідно до інформації наданої Адміністрацією Держспецзв`язку від 25.11.2025 №07/01/02-12704/2025 вказано, що інформація про об`єкт Регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури відсутня.

Не погоджуючись з постановою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.04.2025 року за №22001-255 про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ (далі - Закон №2980-ІХ) визначено, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною першою статті 1 цього Закону, визнані особами з інвалідністю у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2023).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону №2980-ІХ одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України. Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.

Статтею 2 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» передбачено, що одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно із цим Законом, встановлюється у таких розмірах:

1) особам з інвалідністю I групи - 800 тисяч гривень;

2) особам з інвалідністю II групи - 500 тисяч гривень;

3) особам з інвалідністю III групи - 200 тисяч гривень;

4) у разі загибелі (смерті) - 1 мільйон гривень.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю), передбаченої Законом №2980-ІХ, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396, відповідно до абзацу 2 пункту 11 якого визначено, що для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.

Так, судом встановлено, що Адміністрацією Держспецзв`язку від 25.11.2025 №07/01/02-12704/2025 надано інформацію на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2025, в якій вказано, що інформація про об`єкт Регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури відсутня.

В листі від 09.04.2025 відповідач, в обґрунтування підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, посилається на інформацію Адміністрації Держспецзв`язку згідно із якою об`єкт, структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16 листопада 2021 року № 1882-IX (далі - Закон України «Про критичну інфраструктуру») об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» реєстр об`єктів критичної інфраструктури - автоматизована система, що містить перелік найбільш важливої для життєдіяльності суспільства та держави критичної інфраструктури, щодо якої встановлюються особливі вимоги із забезпечення її безпеки та стійкості і здійснюється моніторинг їх дотримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.

Відповідно до п.4 цієї Постанови адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації під час воєнного стану, а також протягом дванадцяти місяців після його припинення чи скасування з дня набрання чинності цією постановою забезпечити:

- функціонування, формування і ведення Реєстру в автоматизованій системі, що забезпечує роботу як одномашинний однокористувачевий комплекс, який обробляє інформацію однієї або кількох ступенів обмеження доступу;

- внесення відомостей про об`єкти критичної інфраструктури до Реєстру.

Разом з тим, суд вважає за потрібне звернути увагу на положення частини 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, якою установлено, що до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 "Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури" (далі - Постанова №1109) затверджено Перелік об`єктів критичної інфраструктури, серед яких до Сектору "транспорт і пошта" включено підсектор "залізничний транспорт", до типів основних послуг якого входять:

"пасажирські залізничні перевезення", "вантажні залізничні перевезення", "експлуатація та технічне обслуговування залізниці", "забезпечення роботи вокзалів та вузлових станцій".

Судом встановлено, що Регіональна філія "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" () основним видом діяльності згідно КВЕД є 49.20 - вантажний залізничний транспорт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» № 1882-ІХ від 16.11.2021 р (надалі- Закон про критичну інфраструктуру) критична інфраструктура - це сукупність об`єктів критичної інфраструктури. Об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам. Оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування. Віднесення до об`єктів критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг (ст. 8 Закону про критичну інфраструктуру). Відповідно до ст. 9 Закону про критичну інфраструктуру встановлені сектори критичної інфраструктури, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

До життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема транспортне забезпечення (п.11 ст. 4 Закону про критичну інфраструктуру) Постановою КМУ від 02.09.2015 р № 735 в редакції постанови КМУ від 20.10.2021 р № 1094 «Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут акціонерного товариства «Українська залізниця».

Пунктами 1,2 Статуту АТ «Українська залізниця» встановлено, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, утворене як акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, та є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до п.18 Статуту АТ «Українська залізниця» товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Відповідно до п. 152 Статуту АТ «Українська залізниця» трудовий колектив товариства становлять усі фізичні особи, які беруть участь у його діяльності на основі трудового договору або інших форм, що регулюють трудові відносини працівників з товариством.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її (юридичної особи) функцій. Філія не є юридичною особою. АТ "Українська залізниця" включена в перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 за №83 "Про затвердження об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави".

Крім того, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 за №1109 "Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури" залізничний транспорт (що надає наступні послуги: пасажирські залізничні перевезення, вантажні залізничні перевезення, експлуатацію та технічне обслуговування залізниці, забезпечення роботи вокзалів та вузлових станцій) віднесено до переліку секторів основних послуг критичної інфраструктури держави.

Отже, з урахуванням системного аналізу вищенаведених актів законодавства, АТ «Українська залізниця» (юридична особа, до складу якої входять філії та структурні підрозділи) є об`єктом критичної інфраструктури, а, відповідно оглядач-ремонтник вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Покровськ структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» Вовк Володимир Олександрович - працівник об`єкту критичної інфраструктури, незважаючи на відсутність відповідного запису у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури.

Тобто, попри відсутність відомостей у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури, на його працівників, що постраждали внаслідок військової агресії російської федерації, поширюються норми Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», та передбачено призначення та виплата грошової допомоги.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України" від 20.03.2023 року №2980-IX.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини 2 другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги наведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.04.2025 за № 22001-25 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом України "Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України" від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви від 21.03.2025 та доданих до неї документів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк