Справа № 640/3018/20
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Чернівці Справа № 640/3018/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-136 від 17 грудня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 17 грудня 2019 року про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року замінено первісного відповідача Головне управління ДПС у м. Києві на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 44116011).

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва на підставі Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 №2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3863-IX від 16.07.2024) та розробленого на виконання цього Закону Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 №399, яким визначено порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України, дану адміністративну справу було передано на розгляд та вирішення Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року прийнято дану справу до свого провадження; визначено, що дана справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Згідно поданих позивачем заяв по суті справи в обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень вказано про неправильність визначення відповідачем суми документально підтверджених витрат, що призвело до помилкового визначення грошових зобов`язань з єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності. На думку позивача, висновок контролюючого органу щодо заниження чистого оподатковуваного доходу внаслідок включення до складу витрат вартості товарно-матеріальних цінностей та послуг, які не були оплаченими у відповідних періодах, що перевірялися, не відповідає дійсності та зроблений внаслідок неналежного дослідження і вивчення первинних документів та врахування їх змісту. Вказано, що внаслідок неналежного дослідження матеріалів перевірки контролюючим органом не було враховано, що зазначені в Книзі обліку доходів і витрат суми витрат за відповідний звітний період, що перевірявся (2016, 2017, 2018 роки), обчислені з помилками і, на відміну від відомостей, вказаних у деклараціях та звітах, є значно більшими, що підтверджується первинними документами. Наголошено, що позивач не вчинив порушення щодо заниження суми оподатковуваного доходу платника та сум відповідних податкових платежів, а тому оскаржувані вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийняті Головним управління ДПС у м. Києві безпідставно та підлягають скасуванню.

Згідно поданих відповідачем заяв по суті справи, податковий орган просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваних позивачем рішень. Наголошено, що за результатом перевірки було встановлено заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету. При цьому також вказано, що скасування вимоги в судовому порядку не скасовує наявність суми боргу (недоїмки), яка обліковується за позивачем.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні сторонами справи до суду не подано.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, місце проживання якого: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві.

На підставі ст.ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 25.09.2019 №1177 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено позапланову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , зокрема, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 11.11.2019 № 480/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 .

В акті перевірки зазначено, що у перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_1 фактично здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання інших допоміжних комерційних послуг, перебуваючи на загальній системі оподаткування, обліку та звітності.

Згідно висновків акту перевірки від 11.11.2019 року №480/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

- п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України та Порядку №481 неналежне ведення обліку в Книзі обліку доходів та витрат;

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 49 342,52 грн, в тому числі: за 2016 рік-на 17 068,33 грн, за 2017 рік - на 18 368,34 грн, за 2018 рік - на 13 905,85 грн;

- п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, визначених податковою декларацією про майновий стан і доходи в сумі 10845,40 грн;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, у результаті чого визначено податкові зобов`язання до військовому збору від здійснення підприємницької діяльності в сумі 4111,88 грн, в тому числі: за 2016 рік на 1422,36 грн, за 2017 рік - на 1530,70 грн; за 2018 рік - на 1158,82 грн;

- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у результаті чого нараховано суму єдиного внеску, що підлягає сплаті на загальну суму 70444,52 грн, а саме: за 2012 рік - у сумі 10136,98 грн, за 2016 рік - у сумі 20861,29 грн., за 2017 рік - у сумі 22450,19 грн. та за 2018 рік - у сумі 16996,05 грн;

- п. 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - в частині несвоєчасної плати податкових зобов`язань з єдиного внеску в розмірі 6508,30 грн;

- п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - в частині несвоєчасної плати податкових зобов`язань з єдиного внеску, одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок у розмірі 37717,05 грн;

-п.187.1 ст. 187, п. 201.7 та п.210.10 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 2018 року у сумі 2073,45 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято, зокрема, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-136 від 17.12.2019 року, згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 становить 70444,52 грн, а також рішення № від 17.12.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 31292,42 грн.

У зв`язку із тим, що за результатом оскарження указаних вище рішень в адміністративному порядку такі ДПС України залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 без задоволення, останній звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08 липня 2010 року (далі Закон №2464-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 часини першої статті 7 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону №2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Частиною п`ятою статті 8 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, інформує про це платників єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані позивачем вимога про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті відповідачем з огляду на висновки перевірки про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу у період 2016-2018 роки, що призвело до заниження єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету. Податковий орган вважав про завищення позивачем витрат на загальну суму 274125,15 грн.

Між тим, на думку позивача, висновок контролюючого органу щодо заниження чистого оподатковуваного доходу внаслідок включення до складу витрат вартості товарно-матеріальних цінностей та послуг, які не були оплаченими у відповідних періодах, що перевірялися, не відповідає дійсності та зроблений внаслідок неналежного дослідження і вивчення первинних документів та врахування їх змісту.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на таке.

Згідно наявної у цій справі інформації та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №, яким за порушення п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (сплачується (перераховується) на території міста Києва)» на загальну суму 61678,15 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - 49342,52 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 12335,63 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2019 №, яким за порушення пп.1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 5139,85 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 4111,88 та за штрафними (фінансовими) санкціями 1027,97 грн.

Указані рішення були прийняті на підставі акту перевірки від 11.11.2019 року №480/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 , тобто, на підставі акту, з огляду на яких прийнято і оскаржувані у цій справі рішення.

В обґрунтування вимог незаконності названих податкових повідомлень-рішень, ОСОБА_1 , як і в обґрунтування позовних вимог у цій справі, вказував, що донарахування грошових зобов`язань платнику податків за результатами податкової перевірки є неправомірним, оскільки виявлені в ході перевірки факти не призводять до збільшення податкових зобов`язань. Зазначав, що допущені платником податків неточності щодо дотримання порядку ведення Книги обліку доходів і витрат не призвели до завищення позивачем суми витрат при заповненні податкових декларацій, а первинні документи, надані під час проведення податкової перевірки, свідчать про здійснені оплати за поставлений товар (надані послуги) у 2016-2018 роках. І саме такі документи повинні враховуватися при визначенні суми витрат платника податків, пов`язаних із господарською діяльністю позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року (справа №640/5827/20) у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року (справа №640/5827/20) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року залишено без змін.

У касаційному порядку указані вище судові рішення не переглядалися.

Отже, рішення суду у справі №640/5827/20 набрало законної сили.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у справі №640/5827/20 встановлено, що у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання інших допоміжних комерційних послуг. У вказаний період оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування.

Згідно наданих виписок по банківському рахунку платника податків за відповідні періоди та списку накладних і підтверджень їх оплати, за отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2016 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2017 року, зокрема, визначені грошові зобов`язання за накладною №2382 від 12.12.2016 на загальну суму 1362,66 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103357 від 13.12.2016 на загальну суму 155,74 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103387 від 14.12.2016 на загальну суму 205,09 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №20522 від 14.12.2016 на загальну суму 303,48 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №282526 від 15.12.2016 на загальну суму 1144,38 грн сплачено 05.01.2017; за накладною №72392 від 19.12.2016 на загальну суму 329,88 грн сплачено 05.01.2017; за накладною №1335924 від 20.12.2016 на загальну суму 1360,38 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1335925 від 20.12.2016 на загальну суму 4213,84 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1335926 від 20.12.2016 на загальну суму 2520,47 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №19322 від 21.12.2016 на загальну суму 1321,20 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №21001 від 21.12.2016 на загальну суму 635,94 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №38145 від 21.12.2016 на загальну суму 433,00 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №56429 від 21.12.2016 на загальну суму 1789,40 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №31036 від 21.12.2016 на загальну суму 2612,64 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №704207 від 21.12.2016 на загальну суму 361,58 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №704202 від 21.12.2016 на загальну суму 701,16 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №949 від 22.12.2016 на загальну суму 923,64 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №1336765 від 22.12.2016 на загальну суму 500,46 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1336766 від 22.12.2016 на загальну суму 234,00 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №47550 від 22.12.2016 на загальну суму 444,60 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №951 від 23.12.2016 на загальну суму 294,00 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №103462 від 23.12.2016 на загальну суму 998,29 грн сплачено 12.01.2017; за накладною №712806 від 24.12.2016 на загальну суму 749,73 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №712141 від 24.12.2016 на загальну суму 451,98 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №73711 від 26.12.2016 на загальну суму 382,17 грн сплачено 16.01.2017; за накладною №1338270 від 27.12.2016 на загальну суму 3710,23 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338271 від 27.12.2016 на загальну суму 2791,49 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338274 від 27.12.2016 на загальну суму 509,58 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №356603 від 28.12.2016 на загальну суму 33835,54 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №65166 від 28.12.2016 на загальну суму 294,72 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №103540 від 28.12.2016 на загальну суму 217,51 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №719772 від 28.12.2016 на загальну суму 357,35 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №57664 від 28.12.2016 на загальну суму 1957,80 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №31944 від 28.12.2016 на загальну суму 3291,52 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №19612 від 28.12.2016 на загальну суму 264,24 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №38900 від 28.12.2016 на загальну суму 356,00 грн сплачено 10.01.2017; за накладною №1338984 від 29.12.2016 на загальну суму 1735,58 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №1338986 від 29.12.2016 на загальну суму 2091,14 грн сплачено 17.01.2017; за накладною №74596 від 29.12.2016 на загальну суму 725,19 грн сплачено 19.01.2017; за накладною №6-000357 від 29.12.2016 на загальну суму 662,40 грн сплачено 04.01.2017; за накладною №965 від 29.12.2016 на загальну суму 1111,08 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №154697 від 29.12.2016 на загальну суму 702,06 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №21739 від 30.12.2016 на загальну суму 509,76 грн сплачено 12.01.2017; за накладною №58165 від 30.12.2016 на загальну суму 710,20 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №32386 від 30.12.2016 на загальну суму 1126,32 грн сплачено 11.01.2017; за накладною №31195 від 31.12.2016 на загальну суму 797,40 грн сплачено 20.01.2017.

За отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2017 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2018 року, зокрема, визначені грошові зобов`язання за накладною №260511 від 06.12.2017 на загальну суму 333,00 грн сплачено 04.01.2018; за накладною №1445228 від 11.12.2017 на загальну суму 18585,84 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445241 від 11.12.2017 на загальну суму 322,40 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445608 від 12.12.2017 на загальну суму 2660,74 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1445609 від 12.12.2017 на загальну суму 1939,56 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №266253 від 13.12.2017 на загальну суму 305,40 грн сплачено 11.01.2018; за накладною №105880 від 13.12.2017 на загальну суму 485,92 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1446462 від 14.12.2017 на загальну суму 1281,72 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1446463 від 14.12.2017 на загальну суму 1691,40 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №63063 1S від.12.2017 на загальну суму 1205,28 грн сплачено 05.01.2018; за накладною №1447732 від 19.12.2017 на загальну суму 4085,52 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1447734 від 19.12.2017 на загальну суму 2422,20 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1447735 від 19.12.2017 на загальну суму 2159,58 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №272181 від 20.12.2017 на загальну суму 422,70 грн сплачено 18.01.2018; за накладною №64412 від 20.12.2017 на загальну суму 751,50 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №105967 від 20.12.2017 на загальну суму 2079,56 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №19465 від 20.12.2017 на загальну суму 1603,44 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №738050 від 20.12.2017 на загальну суму 732,95 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №54133 від 21.12.2017 на загальну суму 2689,90 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №64863 від 21.12.2017 на загальну суму 1903,20 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №1139 від 21.12.2017 на загальну суму 1800,00 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №1448516 від 21.12.2017 на загальну суму 441,24 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1448517 від 21.12.2017 на загальну суму 335,28 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1448518 від 21.12.2017 на загальну суму 9236,10 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1166 від 22.12.2017 на загальну суму 1030,80 грн сплачено 05.01.2018; за накладною №65116 від 22.12.2017 на загальну суму 2601,12 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №1449811 від 26.12.2017 на загальну суму 88,45 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449812 від 26.12.2017 на загальну суму 2622,46 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449813 від 26.12.2017 на загальну суму 860,32 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №1449827 від 26.12.2017 на загальну суму 16177,50 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №277178 від 27.12.2017 на загальну суму 22660,51 грн сплачено 03.01.2018; за накладною №106047 від 27.12.2017 на загальну суму 421,20 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №36090 від 27.12.2017 на загальну суму 1279,80 грн сплачено 16.01.2018; за накладною №54901 від 27.12.2017 на загальну суму 2425,28 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №7S3243 від 27.12.2017 на загальну суму 1521,43 грн сплачено 09.01.2018; за накладною №1188 від 28.12.2017 на загальну суму 1104,00 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №66864 від 28.12.2017 на загальну суму 898,52 грн сплачено 10.01.2018; за накладною №7793/1 від 31.12.2017 на загальну суму 99,46 грн, за накладною №122 від 31.12.2017 на загальну суму 356,02 грн, за накладною №65888//820 від 31.12.2017 на загальну суму 301,01 грн, за накладною №9326365 від 31.12.2017 на загальну суму 328,99 грн, за накладною №30967 від 31.12.2017 на загальну суму 5340,65 грн, за накладною №2342/14 від 31.12.2017 на загальну суму 249,78 грн, за накладною №118047 від 31.12.2017 на загальну суму 1299,94 грн, за накладною №112 від 31.12.2017 на загальну суму 1315,37 грн.

За отримані товари та послуги, постачання яких відбулося у грудні 2018 року позивачем здійснено частину оплат у січні 2019 року, а саме визначені грошові зобов`язання за накладною за накладною №243654 від 05.12.2018 на загальну суму 735,12 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554669 від 11.12.2018 на загальну суму 1420,50 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554667 від 11.12.2018 на загальну суму 993,85 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1554666 від 11.12.2018 на загальну суму 6980,29 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №16330 від 12.12.2018 на загальну суму 1308,34 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №62972 від 12.12.2018 на загальну суму 1126,08 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №63630 від 14.12.2018 на загальну суму 1085,04 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №1555653 від 14.12.2018 на загальну суму 5090,40 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №1555655 від 14.12.2018 на загальну суму 750,12 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №220270 від 17.12.2018 на загальну суму 9259,86 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №1556726 від 18.12.2012 на загальну суму 1137,77 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №1556728 від 18.12.2018 на загальну суму 9299,17 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №116905 від 19.12.2018 на загальну суму 2790,40 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №60694 від 19.12.2018 на загальну суму 150,24 грн сплачено 03.01.2019; за накладною №103406 від 19.12.2018 на загальну суму 326,40 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №64710 від 19.12.2018 на загальну суму 329,52 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №64712 від 19.12.2018 на загальну суму 1324,80 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №103430 від 21.12.2018 на загальну суму 641,52 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №1557725 від 21.12.2018 на загальну суму 2076,90 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №225713 від 24.12.2018 на загальну суму 2273,04 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №1558705 від 25.12.2018 на загальну суму 578,98 грн сплачено 14.01.2019; за накладною №1558706 від 25.12.2018 на загальну суму 5435,98 грн сплачено 14.01.2019; за накладною №103469 від 26.12.2018 на загальну суму 1116,11 грн сплачено 04.01.2019; за накладною №259428 від 26.12.2018 на загальну суму 20806,55 грн сплачено 15.01.2019; за накладною №117915 від 26.12.2018 на загальну суму 2794,96 грн сплачено 08.01.2019; за накладною №422 від 27.12.2018 на загальну суму 1629,60 грн сплачено 09.01.2019; за накладною №103502 від 27.12.2018 на загальну суму 934,56 грн сплачено 15.01.2019; за накладною №174454 від 28.12.2018 на загальну суму 467,76 грн сплачено 10.01.2019; за накладною №545 від 10.12.2018 на загальну суму 328,52 грн, за накладною №123 від 30.12.2018 на загальну суму 1763,24 грн, за накладною №30638 від 31.12.2018 на загальну суму 3179,23 грн, за накладною №2483//1 від 31.12.2018 на загальну суму 142,02 грн, за накладною №199 від 26.12.2018 на загальну суму 657,00 грн, за накладною №63226/820 від 31.12.2018 на загальну суму 369,00 грн, за накладною №107 від 31.12.2018 на загальну суму 3054,00 грн, за накладною №3804 від 31.12.2018 на загальну суму 1050,00 грн, за накладною №2440//14 від 31.12.2018 на загальну суму 20000,87 грн, за накладною №2054800 від 26.12.2018 на загальну суму 380,76 грн.

Деталізація переліку неоплачених ТМЦ, та послуг, із зазначенням реквізитів документів, які не були оплачені, але включені до складу понесених витрат, відповідно даних Книги обліку доходів та витрат, було наведено контролюючим органом у додатку до акту.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справі №640/5827/20 підтверджено завищення позивачем вартості витрат, зазначених у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2018 роки, в сумі 274125,15 грн, що виникло внаслідок включення до складу витрат вартості товарно-матеріальних цінностей, які не були оплаченими у відповідних періодах.

Згідно судових рішень, які набрали законної сили, у справі №640/5827/20 позивач поніс витрати на загальну суму 274125,15 грн лише у наступних роках (2017-2019 р.р.), а тому правомірним є донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб в сумі 49342,52 грн за ставкою, передбаченою п. 167.1 ст. 167 ПК України, та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 12335,63 грн на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України.

Отже, в ході судового розгляду справи №640/5827/20 судами встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки занижено дохід внаслідок завищення витрат, що безпосередньо пов`язані з одержанням доходів, на загальну суму 274125,15 грн.

Відтак, зважаючи на визнання законними податкових повідомлень-рішень, якими збільшено ФОП ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що, фактично, стало наслідком винесення оскаржуваних у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафу, то, відповідно, такі також скасуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість прийняття податковим органом оскаржуваних у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки), згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 становить 70444,52 грн, а також рішення № від 17.12.2019 року про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 у розмірі 31292,42 грн. Тому, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У ході судового розгляду справи позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог. Доводи позову суд відхиляє з огляду на викладене вище.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 28.11.2025 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Суддя О.П. Лелюк