Справа № 160/26436/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/26436/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу: ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025р. у справі №160/26436/23
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Хлібодарівської сільської територіальної громади стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023р. ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Хлібодарівської сільської територіальної громади Волноваського району Донецької області (далі Хлібодарівська СТГ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-15 том 1/ і судом першої інстанції 31.10.2023р. за цим адміністративним позовом було відкрито провадження справі №160/26436/23 і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами / а.с. 174 том 1/.

06.11.2023р. позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про зміну предмету позову та доповнення позовних вимог / а.с. 190-192 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 08.11.2023р. у справі №160/26436/23 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хлібодарівська сільська територіальна громада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 238 КАС України / а.с. 223-225 том 1/

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023р. у справі №160/26436/23 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного від 08.11.2023р. у справі №160/26436/23 залишена без змін/а.с. 24-26 том 2/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеними рішеннями першої та апеляційної інстанції, оскаржила їх в касаційному порядку та постановою Верховного Суду від 25.02.2025р. у справі №160/26436/23 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023р. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023р. скасовано, справу №160/26436/23 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду / а.с. 74-83 том 2/.

Матеріали справи №160/26436/23 надійшли до суду першої інстанції 24.03.2025р. та ухвалою суду першої інстанції від 31.03.2025р. у справі №160/26436/23 справу прийнято до провадження, позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та уточнений позов ОСОБА_1 залишено без руху і позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків уточненого адміністративного позову / а.с. 101-103 том 2/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 14.04.2025р. 08.11.2023р. у справі №160/26436/23 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог за уточненою заявою - клопотанням про зміну предмету позову доповненням позовних вимог у цій справі від 06.11.2023р. про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.11.2022р. по 03.05.2023р. в сумі 207267,06 грн., визнавши причини пропуску цього строку поважними; уточнену позовну заяву - клопотання про зміну предмету позову доповненням позовних вимог у цій справі від 06.11.2023р. - прийнято до провадження, та справу №160/26436/23 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження / а.с. 133-134 том 2/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові з урахуванням клопотання про зміну предмету позову та доповнення позовних вимог / а.с. 190-192 том 1/, на те, що з 12.11.2015р. вона працювала на посаді сільського голови Діанівської сільської ради, яка у грудні 2020р. була перейменована у Хлібодарівську СТГ. Відповідач набув повноважень 17.11.2020р. згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020р. №710-р, і 17.11.2020р. був останнім днем її повноважень на посаді сільського голови Діанівської сільської ради, але трудова книжка у день її звільнення відповідачем видана їй не була, а видана лише 02.11.2022р. на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021р. у справі №200/6722/21. Тому вона вважає, що відповідачем було змінено дату її звільнення, тобто, датою її звільнення відповідно до п.2.27, п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58 є 02.11.2022р., тому відповідач мав обов`язок виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу згідно до вимог ст.116 КЗпП України за період з 01.12.2021р. по 02.11.2022р. (з урахуванням виплаченої суми за вимушений прогул за період з 18.11.2020р. по 30.11.2021р. відповідно до рішення суду у справі №200/6722/21 у сумі 184348,43 грн.), що становить 269902,71 грн. (1138,83 х 237 днів) виходячи з того, що її середньоденна заробітна плата складала 1138,83грн. ( із розрахунку 711,77 грн. денна заробітна плата х 1,6 - коефіцієнт підвищення встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2021р. №783. При цьому позивач зазначила, що її вимога про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 18.11.2020р. по 02.11.2022р. за своєю природою є заробітною платою та після зміни дати звільнення регулюється нормою ст.116 КЗпП України. Також зазначила, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обґрунтовані тим, що відповідач у день її звільнення 02.11.2022р. повинен був виплатити їй заробітну плату згідно ст.116 КЗпП України, але цей розрахунок відповідачем не виконано по теперішній час, тому у разі не виплати з вини роботодавця належних їй сум при звільненні відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців згідно ст.117 КЗпП України, тому затримка такої не виплати у період з 03.11.2022р. по 03.05.2023р. (182 календарні дні) становить 207267,06 грн. виходячи із розрахунку 1138,83 х 182 відповідно до п.8 розділу ІV Порядку №100. Відтак, на переконання позивачки, її вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.11.2022р. по 03.05.2023р. за своєю правовою природою не є заробітною платою та регулюється нормою ст.117 КЗпП України. З урахуванням наведеного просила суд: - стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18.11.2020р. по 02.11.2022р. (фактичний день звільнення) в сумі 454251,14 грн. з відрахуванням податків, обов`язкових платежів, нарахуванням та сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з урахуванням сплаченого середнього заробітку за вимушений прогул в сумі 184348,43 грн.; - стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 03.11.2022р. по 03.05.2025р. в сумі 207267,06 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025р. у справі №160/26436/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хлібодарівської СТГ про стягнення середнього заробітку відмовлено / а.с. 220-225 том 2/.

Позивач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 1-11 том 3/ за якою Третім апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження та справу №160/26436/23 призначено до апеляційного розгляду, про що судом було повідомлено учасників справи. / а.с. 33-40 том 3/.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі з урахуванням заяви про уточнення апеляційної скарги / а.с. 28 том 3/ та додаткових письмових пояснень / а.с. 41-42 том 3/, на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 11.07.2025р. скасувати та ухвалити у справі нове рішення яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі.

За клопотанням позивача судом апеляційної інстанції, відповідною ухвалою від 13.10.2025р., проведення судового засідання у цій справі призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням учасниками справи власних технічних засобів / а.с. 55 том 3/

Відповідач, який належним чином повідомлений про день, годину та місце розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції, явку свого представника до суду для участі у розгляді справи не забезпечив, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання у встановленому законом порядку не повідомив, також відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції :

- позивача, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 11.07.2025р. скасувати та ухвалити у справі нове рішення яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі;

перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач у справі - ОСОБА_1 , у період з 12.11.2015р. по 17.11.2020р. була обрана та працювала на посаді сільського голови Діанівської сільської ради.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020р. №710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» територія Діанівської сільської територіальної громади, після перших місцевих виборів 25.10.2020р. увійшла до складу Хлібодарівської сільської ради.

Хлібодарівська сільська рада, відповідно до вимог ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», після виборів 25.10.2020р. відповідно до протоколу першого пленарного засідання набула повноважень 17.11.2020р., тому останнім днем повноважень на посаді голови Діанівської сільської ради та днем звільнення з цієї посади позивача у справі є 17.11.2020р. і на момент звільнення їй трудова книжка не була видана.

У грудні 2020р. Хлібодарівська сільська рада була перейменована в Хлібодарівську сільську територіальну громаду.

Позивач, з метою отримання трудової книжки звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом за яким відкрито провадження у справі №200/6722/21 та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2021р., з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022р., у справі №200/6722/21 серед іншого, зобов`язано Хлібодарівську сільську територіальну громаду внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про звільнення з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням поноважень з 17.11.2020р., підстава протокол першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020р., та зобов`язано видати позивачу трудову книжку, а також стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18.11.2020р. по 30.11.2021р. в сумі 184348,43 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16370,71 грн. / а.с. 200-211 том 2/.

На виконання вищезазначених рішень суду сума середнього заробітку у розмірі 184 348,43 грн. та 16370,71 грн. відповідно (з урахуванням вирахуваних обов`язкових платежів), була перерахована відповідачем на банківський рахунок позивача та відповідачем у графу 23 трудової книжки позивача внесено 02.11.2022р. відповідний запис про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17.11.2020р. та видано трудову книжку 02.11.2022р..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023р. у справі №200/4570/22, яке набрало законної сили 25.05.2023р., ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Хлібодарівської СТГ про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.12.2021р. по 02.11.2022р. (день видачі трудової книжки) в сумі 168689,49 грн. / а.с. 212-221 том 1/.

Позивач, вважаючи, що під час видачі їй трудової книжки відповідачем було змінено дату її звільнення, якою є дата видачі трудової книжки та запис у графі 23 трудової книжки 02.11.2022р., що є юридичним фактом зміни дати звільнення, пов`язаний безпосередньо з днем видачі трудової книжки згідно п.4.1 Інструкції Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58, тому відповідач повинен виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період, що фактично є спірним, а саме: з 01.12.2021р. по 02.11.2022р., що становить 269902,71 грн. згідно до ст. 116 КЗпП України, та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2022р. по 03.05.2023р. (182 календарні дні), що становить 207267,06 грн. згідно до вимог ст.117 КЗпП України, звернулася до суду за захистом порушеного та ці обставини є предметом спору у цій справі.

Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус в відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, який визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001р. №2493-ІІІ (далі Закон №2493-ІІІ).

Так положеннями ст. 3 Закону №2493-ІІІ серед іншого визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою, а відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 10 цього ж Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости шляхом затвердження відповідною .

Положеннями ст. 20 Закону №2493-ІІІ передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України ( далі КЗпП України), служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні, цим та іншими законами України».

Положеннями ч. 1 ст. 48 КЗП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, і відповідно до ч. 5 ст. 48 порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України, а положення ч. 1 ст. 47 цього Кодексу зобов`язують власника або уповноважений ним орган в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при цьому у разі звільнення працівника з ініціативи власник або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи, в інших випадках звільнення копія наказу про звільнення видається на вимогу працівника.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110 (далі Інструкція №58).

Пунктом 1.5 Інструкції №58 передбачено, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Положеннями п. 2.4 Інструкції №58 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі звільнення працівника, відповідно до п. 4.1. вищезазначеної інструкції, всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах.

Отже аналіз наведених норм законодавства, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, дає можливість зробити висновок про те, що повноваження сільського голови закінчуються у день відкриття першої сесії сільської ради, обраної на чергових місцевих виборах, або з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на таких виборах, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що звільнення особи з посади сільського голови відбувається не за наказом роботодавця (підприємства, організації чи установи) а з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020р. №710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» територія Діанівської сільської територіальної громади, представницьким органом якої була Діанівська сільська рада, після перших місцевих виборів 25.10.2020р. увійшла до складу Хлібодарівської сільської територіальної громади з представницьким органом Хлібодарівська сільська рада (перейменована в грудні 2020 року в Хлібодарівську сільську територіальну громаду), та 17.11.2020р. відбулося перше пленарне засідання Хлібодарівської сільської територіальна громада після виборів 25.10.2020р., то повноваження позивача як сільського голови Діанівської сільської ради припинились з 17.11.2020р., і ці обставини не заперечувались учасниками справи під час її розгляду судом .

Крім цього положення п.4.1 Інструкції №58 свідчать про те, що у разі зміни роботодавцем дати звільнення, про новий день звільнення видається наказ, раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним.

Натомість під час розгляду цієї справи встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 № НОМЕР_1 міститься запис про те, що вона була звільнена з обраної посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17 листопада 2020 року з підстав, а саме: «пп.4 п.2 розділу ІІ Прикінцеві положення» Закону України від 10.04.2020 №562 «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад, ч.1 ст.42 Закону України №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», протокол першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання від 17.11.2020 року», при цьому будь-яких наказів про звільнення ОСОБА_1 відповідачем у справі не приймалось.

Отже датою звільнення позивачки з посади голови Діанівської сільської ради, з урахуванням протоколу першого пленарного засідання першої сесії Хлібодарівської сільської ради 8 скликання, є 17.11.2020р., запис про звільнення з посади голови Діанівської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень з 17.11.2020р. у трудову книжку позивача був внесений відповідачем 02.11.2022р. на виконання саме рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2021р. та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022р. у справі №200/6722/21, які набрали законної сили 03.10.2022р., і відповідачем будь-які накази про звільнення позивача не приймались, тому відповідач, який не приймав наказів про звільнення позивача позбавлений можливості змінити дату її звільнення на іншу дату, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дата 02.11.2022р. є лише датою внесення відповідного запису у трудову книжку позивачки на виконання згаданих вище судових рішень і не може вважатись датою звільнення позивача.

Приймаючи вищенаведене з урахуванням наявності рішень судів, які набрали законної сили, у справах №200/6722/21 та №200/4570/22 з огляду на суб`єктний склад учасників справ та предмету спорів у цих справах, та враховуючи що під час розгляду цієї справи судом не встановлено факту зміни відповідачем дати звільнення позивача у спосіб встановлений п. 4.1. Інструкції №58 ( відсутній відповідний наказ відповідача) колегія суддів вважає, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо необґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог, та постановив правильне рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 31.07.2025р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а міркування позивача про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025р. у справі №160/26436/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано - 27.11.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова