Справа № 240/20742/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

27 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/20742/25

категорія 112010205

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглядаючи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії відповідно до вимог статей 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок, доплату та подальшу виплату позивачу пенсії відповідно до вимог статей 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи.

Після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позивачем при зверненні до суду пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), без подання заяви про поновлення цього строку та зазначення поважних причин його пропуску.

В зв`язку з цим, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху з встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

13.11.2025 року до суду разом із заявою про усунення недоліків надійшла заява про поновлення строку звернення до суду та уточнена позовна заява, подана представником позивача, у якій він просить суд:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії відповідно до вимог статей 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та з 01.08.2025 року доплату та подальшу виплату позивачу пенсії відповідно до вимог статей 51, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 17.12.2019 року та постанови Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 з 05.03.2019 року виникли законні підстави для перерахунку пенсій військовослужбовцям з 01.04.2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 року та направлено цю довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для перерахунку пенсії Позивача з 01.04.2019 року. Проте, отримавши вказану вище довідку, відповідач перерахунок пенсії не здійснив, в зв`язку з чим в липні 2025 року позивач письмово звернулась до відповідача із заявою невідкладно перерахувати призначену позивачу пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, позивач отримала відмову відповідача у перерахунку пенсії, оформлену листом від 07.08.2025 року № 28587-27481/С-02/8-0600/25, і яка є предметом позовних вимог.

Серед іншого представник позивача звертає увагу на те, що незаконна бездіяльність відповідача в частині неправильного нарахування пенсії є об`єктивно непереборною позивачем обставиною, яка не залежать від волевиявлення позивача, й саме з дня отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду - 07.08.2025 року, а не після отримання пенсії за відповідний період, починається обчислення 6-місячного строку звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Представник позивача також просив суд звернути увагу, що пенсія зараховується на картковий рахунок позивача однією сумою, що не дає можливості самостійно визначити коефіцієнти збільшення її розміру та розмір її індексації.

Окремо представник позивача вказує, що у межах адміністративного судочинства питання дотримання строків звернення до суду має оцінюватися під час безпосереднього розгляду справи по суті, а не на етапі відкриття провадження.

Просив врахувати висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 29.09.2022 року у справі №500/1912/22у, постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 646/6250/17, від 19.06.2018 року у справі № 646/6250/17 та від 15.09.2020 року у справі № 635/7878/16 рішення ЄСПЛ у справі «Bellet v. France», а також норму статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, уточнену позовну заяву, дослідивши питання дотримання строку звернення до суду та надаючи правову оцінку доводам представника позивача, суд враховує таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Твердження представника позивача про те, що у межах адміністративного судочинства питання дотримання строків звернення до суду має оцінюватися під час безпосереднього розгляду справи по суті, а не на етапі відкриття провадження, є безпідставними та суперечать положенням глави 2 КАС України, позаяк, питання дотримання строку звернення до суду є процесуальною передумовою розгляду адміністративної справи і підлягає перевірці вже на етапі відкриття провадження. Саме від встановлення факту дотримання строків залежить можливість подальшого розгляду позову по суті.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08.10.2025 року у справі № 560/12997/24 в аналогічних спірних правовідносинах, оцінюючи вимогу позивачки про зобов`язання відповідача здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок та виплату позивачці пенсії, виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці №4.2/1377-2024/Т-1056 від 11.06.2024 року, звернув увагу на висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, який неодноразово знаходив своє застосування у справах, що стосувалися визначення моменту виникнення у особи права на перерахунок пенсії та початку нарахування відповідних виплат, зокрема, у постанові Верховного Суду від 01 липня 2025 року у справі №420/23756/24:

- для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

- пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Також Верховний Суд у справі № 560/12997/24 надав оцінку приписам статті 51 Закону України №2262-XII, дійшовши висновку про застосування у спірних правовідносинах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, як зазначив Верховний Суд, поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

За висновком Верховного Суду, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З огляду на це, колегія суддів Верховного Суду не вбачала належних правових підстав для відступу від правової позиції, сформульованої Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, щодо тлумачення положень статті 122 КАС України у справах, що стосуються, зокрема, перерахунку пенсій та дійшла висновку, що при зверненні з позовом до суду 06.09.2024 року, права позивачки щодо виплати пенсії можуть бути захищені судом лише з 06.03.2024 року - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, а не з 01.02.2023 року.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд першої інстанції у цій справі не створює самостійно тлумачення відповідних правових норм, а лише користується тими висновками, які висловив Верховний Суд у подібних правовідносинах у справі № 560/12997/24 в постанові від 08.10.2025 року і які є обов`язковими в силу приписів частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Предметом спору у даній справі є вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, а доплату та подальшу виплату пенсії - з 01.08.2025 року відповідно до статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчисливши розмір пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року.

Суд зауважує, що пенсія є періодичним щомісячним платежем, відтак, позивач мала реальну, об`єктивну можливість вчасно виявити належну зацікавленість та захист своїх прав, порушення яких виявлено під час отримання чергової виплати, вчинити активні дії з метою отримання інформації, з яких складових складаються пенсійні виплати, як обрахована та на підставі якого грошового забезпечення була розрахована та виплачена відповідна виплата.

Проте, звертаючись з позовом до суду 21.08.2025 року, позивач не вказала обставин, які об`єктивно перешкоджали їй вчасно звернутись за захистом своїх прав та інтересів у період, що передує шести місяцям звернення до суду, а саме з 01.04.2019 по 20.02.2025 року.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 року у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. Зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №10/1286/16-а дійшла висновку, що норми статей 51, 55 Закону України № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Водночас, у даному спорі немає підстав для застосування зазначених норм Закону №2262-ХІІ, позаяк відсутні суми, які були б нараховані, але не виплачені з вини пенсійного органу, адже спір стосується лише перерахунку пенсії на підставі довідки уповноваженого органу, тобто, передує нарахуванню конкретних сум, на які поширюються положення статей 51 і 55 Закону № 2262-ХІІ.

Суд не вбачає також і підставі для застосування норми статті 46 Закону № 1058-IV у даному випадку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону № 1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що перерахунок пенсії позивачу не здійснений, тому відсутні підстави для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Посилання представника на протиправну бездіяльність відповідача в частині неправильного нарахування пенсії як на об`єктивно непереборну та незалежну від волевиялення позивача обставину, яка зумовила пропуск звернення до суду з цим позовом, до уваги як на підставу для поновлення строку звернення до суду не беруться, оскільки вони є суб`єктивним твердженням позивача. Так само суд не вбачає поважною причиною пропуску строку твердження представника позивача про те, що лише 07.08.2025 року - з дня отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, починається обчислення 6-місячного строку звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

При цьому суд наголошує, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Якщо день, коли особа дізналася про порушення свого прав встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Твердження представника позивача про те, що зарахування пенсії на картковий рахунок позивача однією сумою не дає їй можливості самостійно визначити коефіцієнти збільшення її розміру та розмір її індексації є необґрунтованими.

В даному контексті суд зауважує, що спосіб зарахування пенсії не є перешкодою позивачеві для з`ясування того, чи правильно обчислена пенсія та її складові показники.

У разі проведення перерахунку Пенсійний фонд змінює загальний розмір виплати, тому сам факт отримання незмінної суми протягом тривалого часу свідчить про відсутність будь-якого перерахунку.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зауважує, що хоча позивач в уточненій заяві просить здійснити виплату перерахованої пенсії лише з 01.08.2025 року, фактично предметом спору є оскарження відмови пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року. В цьому випадку зміна позивачем дати початку виплати (в межах шести місяців до дня звернення до суду) має формальний характер, оскільки фактично позивач вимагає судового підтвердження неправомірності відмови у перерахунку з 01.04.2019 року. Таке рішення, яке визнаватиме за позивачем право на перерахунок з минулої дати, без виплат за минулі роки, є підставою для подальшого стягнення різниці у пенсії за минулий період без врахування процесуального строку для звернення з позовом до суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що зазначення позивачем іншої дати виплати не впливає на обчислення процесуального строку звернення до суду.

Оцінюючи наведені вище доводи представника позивача, суд вказує на те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Хоча норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення позивача обставин, що перешкоджали його вчасному зверненню з адміністративним позовом.

В зв`язку з цим позивач або її представник мали довести суду наявність таких обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду, та підтвердити їх належними доказами, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Проте, представником позивача не доведено наявності будь-яких перешкод чи поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали своєчасне подання позивачем позову, у зв`язку з чим підстав для поновлення строку звернення до суду не вбачається.

У постанові Верховного Суду у справі № 560/12997/24 від 08.10.2025 року сформульовано актуальний для цього спору підхід в частині застосування строків звернення до суду.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За наведених обставин та правового регулювання, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 01.04.2019 по 20.02.2025 року. В іншій частині позовних вимог розгляд справи необхідно продовжити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язання його здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 по 20.02.2025 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2025 року № 435 для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог розгляд справи необхідно продовжити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко