Справа № 420/33142/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 та до Військової частини НОМЕР_2 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) за період з 03.09.2016 року по 01.10.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 03.09.2016 року по 01.10.2017 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, та з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року при обрахунку ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016, 2017 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) грошову допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016, 2017 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат, індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, та з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) за період з 01.10.2017 року по 01.03.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.10.2017 року по 01.03.2018 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, та з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) за період з період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) індексацію-різницю грошового забезпечення 8032,87 грн. в місяць за період з період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, та з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018,2019,2020,2021,2022,2023 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018,2020,2021,2022 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2018,2019,2020,2021,2022,2023 роки, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018,2020,2021,2022 роки урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

II. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на повному фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 з дня формування і до 01.10.2017 року. Проте, у період проходження служби з 03.09.2016 року по 24.06.2023 року позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, а саме за період з 03.09.2016 по 28.02.2018 рр. із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, а за період з 01.03.2018 по 24.06.2023 рр. із врахуванням щомісячної фіксованої індексації у відповідному розмірі. Позивач посилається на те, що базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року є січень 2008 року, як наступний за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294, до наступного підвищення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704. Отже, за період з 03.09.2016 по 28.02.2018 рр. позивач має право на індексацію грошового забезпечення, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, яке (право) порушене відповідачами. Позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_2 щодо перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, проте його звернення не було задоволено. Також позивач вказує, що в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення йому не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 24.06.2023 року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації грошового забезпечення за березень 2018 року і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, внаслідок підвищення посадових окладів відповідно до постанови КМУ №704. При цьому, позивач навів розрахунок індексації-різниці у фіксованому розмірі - 8032,87 грн. Щодо перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення, позивач зазначив, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення, тому повинна враховуватися при виплаті грошової допомоги на оздоровлення, розрахунок яких проводиться в розмірі місячного грошового забезпечення. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, у т.ч. під час розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

04.11.2024 року до суду надійшов від військової частини НОМЕР_1 відзив на позовну заяву, в якому щодо пунктів 2-5 позовних вимог заперечує проти їх задоволення, пояснюючи тим, відповідно до розпорядження Фінансово-економічного управління Командування СВ ЗС України від 29.09.2016 №116/14/1/4243, військову частину НОМЕР_2 було зараховано на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Надалі, відповідно до рішення командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 04.10.2017 №26657, військову частину НОМЕР_2 було знято з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Нарахування та здійснення всіх належних виплат позивачу з моменту зарахування військової частини НОМЕР_2 на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 та до моменту знаття, здійснювалось тільки на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_2 . А тому, будь-які діяння стосовно нарахування та здійснення всіх належних виплат ОСОБА_1 , пов`язані із військовою частиною НОМЕР_2 , яка видавала вищезазначені накази. Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 03.09.2016 року по 01.10.2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, відповідач зазначив, що до 01.12.2015 року базовий місяць змінювався при зростанні грошових доходів населення, тому жодним чином для позивача він не може бути встановлений з 01.01.2008 року. До грудня 2015 року базовий місяць визначався для кожного працівника окремо. Після 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» у Порядку став використовуватись термін «місяць підвищення тарифних ставок (окладів)». У грудні 2015 року здійснено упорядкування структури грошових доходів відповідно до постанови № 1013. Отже, постановою № 1013 визначено місяць підвищення тарифних ставок (окладів) січень 2016 року, який у подальшому необхідно використовувати для проведення індексації. Щодо позовних вимог в частині перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням індексації грошового забезпечення, відповідач, заперечуючи проти них, посилався на те, що індексація грошового забезпечення не є постійною та сталою величиною, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець.

15.11.2024 року до суду надійшов від військової частини НОМЕР_2 відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказує, що відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. У свою чергу, наказом командира військової частини НОМЕР_2 позивача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, отже претензій по розрахункам він не мав. Щодо базового місяця за період з 03.09.2016 по 28.02.2018 рр. відповідач наголосив, що у період з січня 2016 року до березня 2018 року, в якому відбулося підвищення посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, індексація грошового забезпечення мала проводитись відповідно до індексу споживчих цін для проведення індексації, обчисленого наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року, у межах фінансових ресурсів, передбачених на ці цілі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Також цією ухвалою суд зобов`язав відповідачів разом з відзивом на позовну заяву надати до суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: - накази про включення позивача до списків особового складу та виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ; - довідку / інформацію про грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року та грошове забезпечення позивача за березень 2018 року, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер; - інформацію, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, щодо нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди; розрахункові відомості/довідки про нарахування суми індексації грошового забезпечення, а також методику (вихідні дані, базовий місяць) щодо обчислення суми індексації з розбивкою по місяцям; - докази не вчинення оскаржуваних дій з їх нормативно-правовим обґрунтуванням.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 у період з 12.10.2016 по 21.06.2023 рр. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ; має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 23.05.2015 року.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2016 року №13 (по стройовій частині), капітана ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03 вересня 2016 року № 417, з 12.10.2016 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.06.2023 року №161 (по стройовій частині), підполковника ОСОБА_1 з 21.06.2023 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям до нового місця служби.

Відповідно Карток особового рахунку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення, виданих військовою частиною № НОМЕР_2 , за 2017-2023 роки, індексація грошового забезпечення за 2017 рік - не нараховувалась, індексація грошового забезпечення за 2018 рік складає 71,08 грн., індексація грошового забезпечення за 2019 рік складає 1930,15 грн., індексація грошового забезпечення за 2020 рік - складає 2664,32 грн., індексація грошового забезпечення за 2021 рік - складає 5406,22 грн., індексація грошового забезпечення за 2022 рік складає 12 317,49 грн.,індексації грошового забезпечення за 2023 рік - не нараховувалась.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, у т.ч. при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України від 03.04.2003 № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" ( далі- Закон № 661-IV), зокрема

- умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством. ( стаття 16 Закону № 661-IV);

- військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників Державної прикордонної служби України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю, якщо інше не передбачено трудовим договором. ( частини 3 та 4 статті 25 Закону № 661-IV)

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. (стаття 1 Закону № 2011-XII);

- у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. (стаття 2 Закону № 2011-XII);

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. ( частина перша статті 9 Закону № 2011-XII);

- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.( частина третя статті 9 Закону № 2011-XII);

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій регламентуються Законом України від 05.10.2000 № 2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон № 2017-III, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. ( стаття 18 Закону № 2017-III);

- державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності ( стаття 19 Закону № 2017-III);

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. ( стаття 1 Закону № 1282-XII)

- індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення) ( стаття 2 Закону № 1282-XII);

- індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ( стаття 4 Закону № 1282-XII)

- підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. ( стаття 5 Закону № 1282-XII)

- індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. ( частина 1 статті 9 Закону № 1282-XII)

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок №1078, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин).

- підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. ( пункт 1-1 Порядку №1078 у редакції, чинній 15.12.2015 р.) ( Абзацом другим пункту 1-1 Порядку № 1078 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77, застосовується з 01.01.2016) передбачалось, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.)

- індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу … ( пункт 2 Порядку №1078);

- у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.( абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078)

- виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. ( пункт 6 Порядку №1078).

VI. Оцінка суду.

З аналізу наведених вище норм убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

При цьому, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19).

Як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що у період проходження служби з 03.09.2016 по 28.02.2018 рр. йому не виплачувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку, а за період з 01.03.2018 по 24.06.2023 рр. - щомісячна фіксована індексація у відповідному розмірі.

Дослідивши зміст наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2016 року №13 та від 21.06.2023 року №161 судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у період з 12.10.2016 по 21.06.2023 рр., тобто з дати зарахування та виключення до/зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, а не з 03.09.2016 по 24.06.2023 рр., як зазначено у позові.

Щодо спірного питання, яке за позицією позивача полягає у не нарахуванні та не виплаті відповідачами індексації грошового забезпечення позивача в період з 12.10.2016 по 28.02.2018 рр. включно із застосуванням січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку.

Як зазначалось вище, відповідно до Карток особового рахунку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення, виданих військовою частиною № НОМЕР_2 , за 2017-2023 роки, індексація грошового забезпечення за 2017 рік - не нараховувалась, індексація грошового забезпечення за 2018 рік складає 71,08 грн.

При цьому, матеріали справи не містять відомості про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за 2016 рік.

Відтак право позивача щодо неотримання індексації грошового забезпечення за спірний період є порушеним, що не заперечується також відповідачем.

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд враховує наступне.

Щодо застосування базового місяця - січень 2008 року за період з 12.10.2016 по 28.02.2018, то у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015р. №1013 ( далі - Постанова №1013) були внесені зміни до Порядку №1078.

Так, з 01 грудня 2015 року редакція пункту 5 Порядку №1078 передбачає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 (у редакції з 01 грудня 2015 року) не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Системне тлумачення пункту 5 Порядку №1078 (у редакції з 01 грудня 2015 року) свідчить про те, що місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з 01 грудня 2015 року для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за займаною посадою.

Указана правова позиція відповідає висновку, який викладено в постановах Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 15 квітня 2024 року у справі № 380/2263/22 та від 17 грудня 2024 року у справі № 620/9259/22.

За таких обставин, порівняльний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01 грудня 2015 року був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати, а після 01 грудня 2015 року - місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

На час виникнення спірних правовідносин (жовтень 2016 року) схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Указана постанова була чинною з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року.

Від січня 2008 року оклади військовослужбовців не змінювалися. Вони змінилися лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та правил пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення та враховуючи, що відповідач не заперечує, що індексація грошового забезпечення за період з 01.10.2016 р. по 28.02.2018 р. не нараховувалась та не виплачувалась, то суд дійшов висновку про те, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 28.02.2018 рр. включно.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21, від 28 червня 2022 року у справі № 640/8991/21, від 28 вересня 2022 року у справі № 560/3965/21, від 20 жовтня 2022 року у справі № 400/426/21 та ін., стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку №1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Також Верховний Суд раніше вже звертав увагу на те, що місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації (пункт 26 постанови від 5 лютого 2020 року у справі №825/565/17). У цьому контексті Суд додатково зауважує, що за змістом пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи характер спірних правовідносин, у випадку позивача законодавець установив один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідача з 01 грудня 2015 року - здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації наростаючим підсумком із місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), та провести індексацію грошового забезпечення, коли величина цього індексу перевищить поріг індексації у розмірі 101 відсоток (до 01 січня 2016 року) чи 103 відсотки (після 01 січня 2016 року), з виплатою таких сум військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення позивачу за період з 12.10.2016 по 28.02.2018 рр. із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, не нараховувалась та не виплачувалась, суд висновує про наявність протиправної бездіяльності відповідачів.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Як встановлено судом, позивач у період з 12.10.2016 по 21.06.2023 рр. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до розпорядження Фінансово-економічного управління Командування СВ ЗС України від 29.09.2016 №116/14/1/4243, військову частину НОМЕР_2 було зараховано на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 04.10.2017 №26657, з 01.10.2017 року військову частину НОМЕР_2 було знято з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 та надано статус розпорядника коштів.

Таким чином, враховуючи, що військова частина НОМЕР_2 у період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , остання є належним відповідачем в частині позовних вимог щодо виплати індексації грошового забезпечення у вказаний період.

Водночас, бездіяльність щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, допущено саме військовою частиною НОМЕР_2 , яку (бездіяльність) суд визнає протиправною.

З урахуванням викладеного, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним:

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року; - оскільки нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_5 у період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. здійснювалось військовою частиною НОМЕР_2 , а виплата - військовою частиною НОМЕР_1 на підставі відомостей командира військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що до 01.10.2017 року військова частина НОМЕР_2 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року; - у зв`язку з тим, що до 01.10.2017 військова частина НОМЕР_2 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , тому нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_5 здійснювалось військовою частиною НОМЕР_2 , а виплата - військовою частиною НОМЕР_1 на підставі відомостей командира військової частини НОМЕР_2 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 02.10.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року; - оскільки з 01.10.2017 року військова частина НОМЕР_5 знята з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_6 .

Що стосується позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року включно відповідно до норм абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, то суд вказує про таке.

При вирішенні даних спірних правовідносин, суд враховує, що за визначенням, наведеним у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №120/6277/22, Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078) передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078), про що було зазначено судом вище.

В свою чергу, поняття індексації-різниці викладено у абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстав для висновку, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Відповідно до змісту позову, позивач не оскаржує питання поточної індексації.

Відтак, вирішуючи питання щодо права позивача на «індексацію-різницю» за період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року, суд враховує наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для вірного вирішення спірного питання, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року і що це право порушив відповідач.

З наявних у справі документів та встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 року по 21.06.2023 року.

При цьому, за змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суду належить з`ясувати таке: розмір підвищення доходу позивача (військовослужбовця) в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховують складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Також слід ураховувати правила Інструкції №260, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, і пункт 1.9 якої передбачав, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу, а не березня 2018 року. Це пояснюється тим, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 ведуть мову про суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу (військовослужбовцю) індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Указані висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, що викладені у пунктах 102-109 постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, пунктах 104-110 постанови від 28 серпня 2023 року у справі №420/17338/22, пункті 105 постанови від 18 жовтня 2023 року у справі №380/14195/22.

Згідно Картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік, виданої в/ч НОМЕР_2 , грошове забезпечення позивача складає;

- за лютий 2018 року 15860,40 грн. у т.ч. посадовий оклад 1030,00 грн., оклад за військовим званням 120,00 грн., надбавка за вислугу років 287,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50 % - 718,75 грн., щомісячна грошова винагорода 4260,15 грн., премія 4944,00 грн., АТО 4500, 00 грн.;

- за березень 2018 року складає 16428,21 грн. у т.ч. посадовий оклад 4370,00 грн., оклад за військовим званням 1270,00 грн., надбавка за вислугу років 1974,00 грн., надбавка 10 % -761,40 грн., премія 3552,81 грн., АТО 4500, 00 грн.

Отже, грошове забезпечення позивача з урахуванням постійних його складових за березень 2018 року збільшилось на 567,81 грн. (А) (16428,21 грн. - 15860,40 грн.).

Представник позивача у позові навів інший розрахунок індексації-різниці у фіксованому розмірі 8 032,87 грн., а за період з 01.03.2018 року до 04.10.2024 року - у загальному розмірі 497 778,8 грн.

Однак, суд відхиляє розрахунок індексації-різниці наведений представником позивача у позові, оскільки у розрахунок грошового забезпечення за березень 2018 року включено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 11 928,21 грн., отриману позивачем у березні 2018 року, яка не є постійною складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

Як зазначалося судом раніше, для правильного вирішення спірних правовідносин слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», становив 1 762 гривні.

За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 р. поріг індексації перевищував 38 разів, та склав 253,30%.

Відтак, з урахуванням актуальної практики Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складав 1762 грн.*253,30%= 4 463,15 грн.

Оскільки розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року складав 567,81 грн., що є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, і протягом указаного часу Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 відповідач повинен був нараховувати й виплачувати позивачу щомісячно індексацію-різницю у розмірі 3895,34 грн. (4463,15 567,81) щомісячно з 01.03.2018 року.

Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 06 липня 2023 року у справі № 560/6684/22, від 15 серпня 2023 року у справі № 400/3784/22, підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Оскільки судом встановлено, а відповідачем не заперечується факт невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.06.2023 рр. з дотриманням вимог абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, то вказане свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Вирішуючи спір суд враховує, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік», починаючи з 1 січня 2024 року, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.

З січня по липень 2024 року права на поточну індексацію не виникало, оскільки приріст індексу споживчих цін (ІСЦ) не перевищував поріг індексації 103%, який перевищено у серпні 2024 року.

Отже, за 2023 рік індексація не нараховується та не виплачується в силу Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Водночас, підстав для зупинення виплати індексації-різниці у 2024 році не виникало.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.06.2023 рр. підлягають задоволенню частково, а саме за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року у фіксованому розмірі 3895,34 грн. щомісячно.

З метою відновлення порушеного права позивача на отримання індексації грошового забезпечення за вказаний спірний період, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року (57 місяців) в сумі 222 034, 38 грн. (3895,34 грн. х 57 місяців служби), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Пункти 4 та 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Враховуючи, що спірна індексація грошового забезпечення є частиною грошового забезпечення військовослужбовця, то при її виплаті позивач має право на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.

Що стосується позовних вимог в частині перерахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2023 рр. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2022 рр. із врахуванням індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовців включає також одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно п.п. 1, 6 розд. XXIII Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно п.п. 1, 7 розд. XXIV Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_7 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_7 .

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Отже, обчислення грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється з місячного грошового забезпечення.

Згідно наявних у матеріалах справи карток особового рахунку ОСОБА_1 за період 2018-2023 рр., позивачу нараховано та виплачено: грошову допомогу на оздоровлення у березні 2018 року, лютому 2019 року, травні 2020 року, жовтні 2021 року, березні 2022 року, травні 2023 року; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2018 року, листопаді 2020 року, грудні 2021 року, грудні 2022 року.

Відомості про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 та 2023 рр. відсутні.

Також у матеріалах справи відсутні відомості щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 рр.

Як вже було зазначено, відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.

Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018, 2020-2022 рр. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 р. із врахуванням індексації грошового забезпечення, оскільки, як встановлено судом у цьому рішенні, індексація протягом 2023 була відсутня відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 р. із врахуванням індексації грошового забезпечення, оскільки, як встановлено судом, відомості про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 р. у картці особового рахунку відсутні. З цих самих підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 рр.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що спірним питанням є розрахунок та виплата позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без урахування індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

Така правова позиція викладена у рішенні Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3423/18 від 21.12.2021.

З урахуванням викладеного, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає доцільним зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018, 2020-2022 рр. з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

VII. Висновок суду.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

VIII. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) та до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 28.02.2018 року рр. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року та передати розрахункові документи для виплати до військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.10.2016 по 01.10.2017 рр. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.10.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3895,34 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, що в загальній сумі складає 222 034, 38 грн. грн. (двісті двадцять дві тисячі тридцять чотири гривні 38 коп.), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невключення індексації грошового забезпечення до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 фактично нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2018-2022 роки та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2018, 2020-2022 рр.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018, 2020-2022 рр. з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна