Справа № 200/5718/25
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Справа№200/5718/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправною діяльність щодо не виплати середнього заробітку в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 по 14.10.2024 (за 22 доби);

зобов`язати виплатити середній заробіток в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 по 14.10.2024 (за 22 доби), з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати на підставі статті 117 КзПП України середнього заробітку в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби за період з 14.10.2024 по 25.07.2025;

зобов`язати виплатити на підставі статті 117 КЗпП України середній заробіток в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби за період з 14.10.2024 по 25.07.2025;

зобов`язати виплатити на підставі статті 117 КЗпП України середній заробіток в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 25.07.2025 по дату фактичного розрахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після звільнення відповідач не здійснив своєчасний розрахунок з позивачем.

З метою захисту своїх прав щодо не проведення своєчасного розрахунку відповідачем, порушення статей 116, 117 КЗпП України, позивач звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого у справі 200/7906/24 від 18.12.2024 року позовні вимоги позивача було задоволено: Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо затримки ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року.(за 22 доби).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі 200/7906/24 позивач 27.06.2025 отримав середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 по 14.10.2024. Відповідачем здійснено виплату середнього заробітку за 22 доби та судового збору в розмірі 968,96 грн., на загальну суму 6574,53 грн. Із зазначеною сумою позивач не погоджується.

Також, з метою захисту своїх прав щодо не отримання компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки позивач звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого у справі № 200/7298/24 від 16.12.2024 року позов задоволено

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/7298/24 позивач 25.07.2025 отримав компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки.

Оскільки відповідачем затримано розрахунок при звільненні, посилаючись на норми статті 117 КЗпП України, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою від 04 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву повністю не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначив, що згідно з наказом ГУНП в Донецькій області від 20.09.2024 № 448 о/с, у зв`язку з виключенням зі списків особового складу частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Краматорського районного управління поліції з 20 вересня 2024 року з посадовим окладом 2400 гривень. Цим же наказом ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) ЗУ «Про Національну поліцію» з 21 вересня 2024 року.

Надав пояснення щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі 200/7906/24. Зокрема, після набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі 200/7906/24 ГУНП в Донецькій області було здійснено розрахунок коштів, необхідних на виконання зазначеного судового рішення. Після надходження необхідного фінансування 27.06.2025 на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано кошти в загальній сумі 6607,57 грн, в тому числі середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 з 22.09.2024 до 14.10.2024 в сумі 5638,61 (нараховано 5935,38 грн відрахування військового збору 5% 296,77 грн) та 968,96 грн судовий збір на виконання рішення суду.

Пояснень щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/7298/24 відповідач не надав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та періоди відпустки, тимчасової непрацездатності та відрядження головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з 07.11.2015 до 21.09.2024 проходив службу в підрозділах Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 01.10.2021 № 539 о/с ОСОБА_1 було увільнено від виконання службових обов`язків з 23.09.2021 зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на час проходження військової служби за контрактом з 23.09.2021 до 22.09.2024.

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 .

Наказом ГУНП в Донецькій області від 20.09.2024 № 448 о/с відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби з 21.09.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 200/7298/24 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2021-2022 роки в кількості 41 доба, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби;

зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 42 доби додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

25.07.2025 відповідачем виплачені грошові кошти в сумі 81344,03 грн на виконання судового рішення у справі №200/7298/24.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2025 у справі № 200/7906/24 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а саме:

зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 по 14.10.2024;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

27.06.2025 на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано кошти на виконання рішення суду у справі № 200/7906/24 в загальній сумі 6607,57 грн, в тому числі середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 з 22.09.2024 до 14.10.2024 в сумі 5638,61 грн. та 968,96 грн. судовий збір.

В зв`язку із затримкою розрахунку при звільнення позивач вважає за необхідне зобов`язати відповідача сплатити середній заробіток за час такої затримки. При цьому у позовній заяві позивач виділяє періоди такої затримки в залежності від дати погашення відповідачем різних видів заборгованості.

Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог:

про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року.(за 22 доби);

про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток в повному обсязі за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року.(за 22 доби), з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи справу в решті позовних вимог та надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає, що за правилами частини першої статті 116 КЗпП України (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Зі змісту наведених норм випливає, що належне позивачу грошове забезпечення мало бути виплачене у день звільнення, тобто 21.09.2024.

При розгляді справи встановлено, що грошове забезпечення позивачу виплачено 28.09.2028 та 15.10.2024 в сумі 15250,88 грн та 1970,00 грн, відповідно, а згодом 25.07.2025 відповідачем виплачені грошові кошти в сумі 81344,03 грн на виконання судового рішення у справі №200/7298/24, яким передбачена компенсація за невикористані відпустки.

Оскільки компенсація за невикористані відпустки також повинна була бути виплачена у день звільнення, суд встановив період затримки розрахунку з позивачем з 22.09.2024 до 25.07.2025.

Як зазначено вище, відповідно до статті 117 КЗпП України у чинній її редакції час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає компенсації середнім заробітком, обмежений шістьма місяцями. В даному випадку такий період складає з 22.09.2024 до 21.03.2025.

Оскільки період затримки розрахунку з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року охоплюється рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/7906/24 від 18.12.2025, предметом розгляду у цій адміністративній справі є виплата середнього заробітку за подальший період з 15.10.2025 до 21.03.2025 включно, що складає 157 днів.

Стосовно способу захисту права, суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Це відповідає також принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Саме у такий спосіб досягається мета правосуддя.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Зі змісту позовної заяви суд встановив, що позивач не погоджується із сумою раніше сплаченої відповідачем компенсації за затримку розрахунку з 22.09.2024 року по 14.10.2024 року на виконання судового рішення у справі № 200/7906/24.

Тому з метою забезпечення ефективності судового рішення та недопущення повторного звернення до суду за захистом права у спірних відносинах, суд не вважає за доцільне приймати рішення зобов`язального характеру, через що дійшов висновку про стягнення на користь позивача визначеної судом грошової суми.

Визначення суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (годинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 розділу IV Порядку № 100 встановолено, що при обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 100, якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Судом встановлено, що наказом ГУ НП в Донецькій області від 01.10.2021 № 539 о/с ОСОБА_1 було увільнено від виконання службових обов`язків з 23.09.2021 зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на час проходження військової служби за контрактом з 23.09.2021 до 22.09.2024.

У подальшому, наказом ГУ НП в Донецькій області від 02.08.2022 № 336 о/с припинено виплату середнього заробітку на час проходження військової служби за призовом під час мобілізації (за контрактом) із збереженням місця роботи та посади ОСОБА_1 з 19.07.2022.

Пунктом 4 розділу III Порядку № 100 передбачено, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку.

При цьому суд звертає увагу на відмінність обрахунку середнього заробітку для цілей компенсації за невикористану відпустку, який відображено у довідці відповідача від 28.10.2024 (така компенсація обчислюється із заробітку за фактично відпрацьований час), від обрахунку середнього заробітку за затримку розрахунку.

Отже, у зв`язку з тим, що у період з 19.07.2022 року по 21.09.2024 року ОСОБА_1 не нараховувалась заробітна плата, обчислення середнього заробітку здійснюється з розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 21.09.2024 року № 3460-ІХ установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня - 8000 гривень.

Таким чином середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складає 258,06 грн (із розрахунку (8000,00 грн + 8000,00 грн ) / (31 доба + 31 доба)).

Середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні зі служби ОСОБА_1 з 15.10.2025 до 21.03.2025 включно за 157 днів складає 40515,42 грн. (258,06 грн х 157).

Отже, при визначенні розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до статті 117 КЗпП України суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні та стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 15.10.2025 до 21.03.2025 включно у сумі 40515,42 грн. Решта заявлених вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується через звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул. Мандрика, 7, м. Покровськ, Донецька область, 85302, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні зі служби за період з 15.10.2025 до 21.03.2025.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул. Мандрика, 7, м. Покровськ, Донецька область, 85302, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні зі служби за період з 15.10.2025 до 21.03.2025 включно в сумі 40515 (сорок тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 42 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов