Справа № 400/12176/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 листопада 2025 р. справа № 400/12176/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,

провизнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку;

- визнати протиправною постановку ОСОБА_1 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 скасувати запис в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про постановку ОСОБА_1 на військовий облік.

Ухвалою від 14.11.2025 року суд повернув без розгляду заяву про забезпечення позову.

27 листопада 2025 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншим територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній адміністративній справі.

В обґрунтування заяви позивач пояснив, що до 29.07.2020 року він перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 (на даний час ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 29.07.2020 року був виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_8 за ст. 8 «а» наказу Міністерства оборони України № 402 та п. 6. ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Разом з тим, станом на день подання заяви про забезпечення позову, в застосунку «Резерв+» міститься інформація про те, що позивач є військовозобов`язаною особою та перебуває на військовому обліку. У випадку примусового доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП та його мобілізації, унеможливить подальший ефективний судовий захист, оскільки після зарахування до складу Збройних Сил України він набуде статусу військовослужбовця, і повернути його у попередній стан неможливо. Таким чином, факт перебування позивача у розшуку створює загрозу невідворотних наслідків, які можуть настати ще до ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 154 ч. 1-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Наведена норма передбачає, що за загальним правилом, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без повідомлення учасників справи. Заявник викликається тільки у випадку необхідності надати додаткові пояснення та/або докази. Судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову призначається у виняткових випадках, за відсутності пояснень заявника та/або недостатності поданих ним доказів.

Суд не вбачає підстав для виклику позивача та призначення судового засідання, так як всі його доводи викладені в заяві про забезпечення позову, до якої додані докази.

З урахуванням викладеного, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 і 2 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та обставинам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки заява не містить посилання на беззаперечні мотиви, з яких позивач вважає, що захист прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

З урахуванням зазначеного, необхідною умовою забезпечення даного позову є доведення обставин, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Єдиним обґрунтуванням забезпечення позову є можливість того, що позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період та він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що ускладнить зобов`язання відповідача виключити його з військового обліку.

Так, предметом спору є визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку, а також визнання протиправним постановлення ОСОБА_1 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач вказує на те, що він знаходиться у розшуку про що свідчить електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 , сформований за допомогою додатку «Резерв+».

Втім, суд вказує, що ймовірне настання певних негативних наслідків для позивача у спірних правовідносинах, на чому наголошує позивач у заяві про забезпечення позову, ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.

З аналізу норм Порядку № 560 вбачається, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема, документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації та відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

У свою чергу документальне оформлення призову включає в себе, зокрема, прийняття наказу про призов військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних документів на підтвердження того, що відповідач вживає заходи щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, як то копія повістки щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, чи вручення йому мобілізаційного розпорядження тощо.

Внесення відомостей про порушення позивачем правил військового обліку у зв`язку з не уточненням даних до 16.07.2024 року (згідно військово-облікового документу) підтверджує виключно те, що позивач порушив правила військового обліку, про що внесено відповідний запис до системи "Резерв+".

Твердження заявника, вказані у заяві в обґрунтування необхідності вжиття забезпечувальних заходів, сформульовані як можливість/ймовірність, яка ґрунтуються тільки на припущеннях. Проте, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Слід зазначити, що самі по собі дії працівників ТЦК з мобілізації не можуть автоматично свідчити про їх очевидну протиправність і про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Крім того, безумовно, рішення, дії, чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на фізичних чи юридичних осіб. Такі дії (бездіяльність) можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

При цьому, суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити порушення прав, свобод та інтересів позивача, а також, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У контексті наведеного, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам до ухвалення рішення в цій справі і у суду відсутні підстави вважати, що їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 256 ч. 1-2 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст. 154 ч. 8 КАС України).

Керуючись ст. ст. 150, 154, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

3. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 КАС України.

Суддя Андрій Олександрович Мороз