Справа № 160/23594/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/23594/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Ясенової Т.І., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року в адміністративній справі №160/23594/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року у справі №160/23594/24 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення на ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023, із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, у розмірах визначених у довідці від 25.07.2024 року №ФД87425 та з зазначенням надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, надбавки за кваліфікацію, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2023 у відповідності до положень підпункту 1 пункту 5, підпункту 2 пункту 5 постанови Кабінету міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», пункту 1 Розділу ХVІ, пункту 1 Розділу VIII Наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Вказане рішення набрало законної сили 26 грудня 2024 року.

12.03.2025 року представник позивача подав заяву, в якій просив в порядку статті 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі №160/23594/24 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду звіт про виконання вказаного рішення суду.

В обґрунтування заяви вказано, що 16.12.2024 року відповідачем на виконання рішення суду від 25.11.2024 року у справі №160/23594/24 підготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідка про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року №ФД87425 від 16.12.2024 року.

Проте, відповідач складаючи довідку про розмір грошового забезпечення № ФД87425 від 16.12.2024 року, зазначив надбавку за особливості проходження служби, надбавку за кваліфікацію та щомісячну премію у розмірах які були зазначені у попередній довідці № ФД87425 від 25.07.2024 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції від 25.11.2024 року у справі №160/23594/24 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про встановлення судового контролю за рішенням суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що фактично рішення суду від 25.11.2024 року у справі №160/23594/24 не виконане, оскільки довідка підготовлена з порушеннями прямо визначених у рішенні нормативно-правових актів.

Відмовивши у встановленні судового контролю, суд фактично сприяв продовженню порушення соціальних прав позивача як військового пенсіонера, права якого захищаються на конституційному рівні, та позбавив його ефективного механізму судового захисту.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2025 року визначено склад колегії суддів: Білак С.В. (суддя-доповідач), судді Ясенова Т.І., Чабаненко С.В.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 312 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, з досліджених судом доказів не встановлено обставин, які б свідчили про недобросовісність дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне невиконання або ухилення від його виконання.

Розглядаючи заявлене питання щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, судом першої інстанції вірно встановлено, що 11.02.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 77154301), ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження 5235Д88Г380А.

З офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження відкрите та не завершене.

За наведених обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що після відкриття виконавчого провадження відповідачем не складалася довідка на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року у справі №160/23594/24.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до частини третьої статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 року та від 12.01.2022 року у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).

Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Водночас, крім зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), КАС України передбачає ще один вид судового контролю за виконанням судового рішення шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Так, частина перша 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Однак, підстави їх застосування є різними, а саме:

невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача (стаття 382 КАС України);

обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (неналежним виконанням) судового рішення у справі (стаття 383 КАС України).

Таким чином, спосіб судового контролю, передбачений стаття 382 КАС України, спрямований на забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, яке залишається невиконаним.

При цьому, аби застосувати вказаний спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

У свою чергу, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому статтею 382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 року у справі №802/1933/18-а, від 29.04.2022 року у справі №120/2914/19-а, від 01.05.2023 року №300/2963/22, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції, із наданих матеріалів слідує, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, так в матеріалах справи відсутні докази закриття виконавчого провадження, отже примусове виконавче провадження по справі не завершено і у сторін спору існує правова можливість контролювати виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача, на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтовану ухвалу, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року в адміністративній справі №160/23594/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року в адміністративній справі №160/23594/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Чабаненко