Справа № 160/16514/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/16514/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Савченко А.В.) в адміністративній справі №160/16514/25 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 ОСОБА_1 у справі №160/16514/25 подав зустрічний позов до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати заборгованість із плати за землю у розмірі 205088,08грн., яка нарахована Відповідачем- Головне управління ДПС у Дніпропетровській області;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0614815- 2417-0486-UA20279 від 22.04.2024р. на суму 88682,21грн. та №0614816- 2417-0486-UA0585703 від 22.04.2024р. на суму 1539,88грн.;

- визнати протиправною та скасувати пеню у розмірі 10284,85грн., яка нарахована ОСОБА_1 у порядку ст. 129 ПК України у зв`язку із невиконанням ним податкового зобов`язання визначеного у податковому повідомленні рішенні №0-0486-UA20279 від 22.04.2024р. на суму 88 682,21грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2025р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

10 серпня 2025 року від представника відповідача надійшла заява про поновлення строків звернення до суду, яка обгрунтована тим, що ознайомившись із матеріалами адміністративної справи №160/16514/25 та позовом ДПС було встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 22.04.2024р. було отримано невідомою особою, а про їх наявність ОСОБА_1 дізнався лише після того, як ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2025р. було відкрито провадження у адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Тобто, лише після ознайомлення із матеріалами справи №160/16514/25 та позовом ДПС стали відомі обставини щодо наявності податкового боргу та оскаржуваних ППР, з урахуванням чого даний позов було подано лише у липні 2025р. Однак, при цьому, позов було подано у межах 6 місячного строку з моменту коли Позивач дізнався про наявність податкового боргу та податкового повідомленнярішення Згідно пояснень ОСОБА_1 він особисто не отримував ППР та поштову кореспонденцію (листи, тощо), які долучені до позову ДПС. Інших осіб також не уповноважував на отримання поштової кореспонденції та ППР, тощо. Підпис на поштовому повідомленні про вручення листа не його, що буде підтверджено додатково у рамках даної справи відповідним висновком судового експерта.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У скарзі вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо пропуску строку звернення до суду із цим позовом. Вважає, що позов було подано у межах 6 місячного строку з моменту коли скаржник дізнався про наявність податкового боргу із плати за землю та податкового повідомлення-рішення щодо його нерухомості. Згідно пояснень ОСОБА_1 , він особисто не отримував спірні рішення податкового органу та поштову кореспонденцію (листи, тощо), які долучені до позову ДПС. Інших осіб також не уповноважував на отримання поштової кореспонденції та ППР, тощо. Підпис на поштовому повідомленні про вручення листа не його, що буде підтверджено додатково у рамках даної справи відповідним висновком судового експерта після відкриття провадження у справі.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено, що ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права та у відповідності до норм матеріального права. Також було зазначено, що позивач вже звертався до суду з позовом про оскарження зазначених у зустрічному позові податкових повідомлень-рішень (справа №160/26221/24). У задоволенні позову у вказаній справі було відмовлено ОСОБА_1 . Проте лише судом апеляційної інстанції було помічено, що у позові невірно вказані номери оскаржених рішень, що послугувало прийняттю нового судового рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав. Проте до позовної заяви у справі №160/26221/24 були додані саме податкові повідомлення-рішення, які позивач зазначив у зустрічному позові.

Представником позивача подана відповідь на відзив в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції не містить висновків з урахуванням матеріалів справи №160/26221/24.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

Суд першої інстанції визнаючи неповажними наведені представником позивача у заяві підставам поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, повернув зустрічний позов, враховуючи приписи ч. 2 ст. 123 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Частинами 1, 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, за правилами ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що положення ст. 122 КАС України також дають підстави для висновку, що законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Висновок щодо строку звернення до суду при оскарженні рішень податкового органу сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24 вказала, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у цій справі №160/16514/25 до суду з позовом звернулось Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

ОСОБА_1 у цій справі 21.07.2025 подав зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0614815- 2417-0486-UA20279 від 22.04.2024р. на суму 88 682,21грн. та №0614816- 2417-0486-UA0585703 від 22.04.2024р. на суму 1 539,88грн, скасування заборгованості та пені.

Враховуючи вищезазначені норми КАС України та правову позицію Великої палати Верховного Суду, зустрічний позов подано з пропуском строку.

На виконання вимог ухвали суду про залишення зустрічного позову без руху позивач вказав, що спірні рішення не отримував, а про них дізнався із позовної заяви податкового органу. Те, що ОСОБА_1 не отримував податкові повідомлення-рішення буде підтверджено додатково висновками експертизи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом обмежився лише загальними твердженнями про неналежне вручення поштової кореспонденції та посиланням на необхідність проведення експертизи у майбутньому.

Проте переконливих доказів, що рішення податкового органу були отримані іншою особою не було надано. Посилання скаржника про можливе отримання у подальшому висновки експертизи є безпідставними, оскільки сторона повинна навести мотиви та надати певні докази на час вчинення процесуальної дії.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень (справа №160/26221/24). Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/26221/24 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. В рішення судом апеляційної інстанції зазначено, що в даній справі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.04.2024: № 0-0486- НОМЕР_1 та № 0-0486-UA058703, які відповідачем не приймалися.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не надає оцінку судовому рішенню у справі №160/26221/24 , проте враховує наступне.

Відповідно матеріалам Електронної справи №160/26221/24, 30.09.2024р. ОСОБА_1 подав через підсистему «Електронний Суд» позов до якого додав податкові повідомлення-рішення №0614815- 2417-0486-UA20279 від 22.04.2024р. на суму 88 682,21грн. та №0614816- 2417-0486-UA0585703 від 22.04.2024р. на суму 1 539,88грн, які є предметом зустрічного позову.

Отже доводи ОСОБА_1 про ту обставину, що він дізнався про наявність податкових повідомлень-рішень, зазначених у зустрічному позові, лише після ознайомлення з матеріалами справи №160/16514/25 за позовом податкового органу про стягнення боргу, не відповідають дійсності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 був пропущений строк звернення до суду із зустрічним позовом, і ним не наведені поважні причини його пропуску, а отже наявні підстави для його повернення.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/16514/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (18.11.2025) та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак