Справа № 240/22542/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22542/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

27 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправною, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за період лікування та відпустки після поранення з 24.04.2024 по 01.10.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за період лікування та відпустки після поранення з 24.04.2024 по 01.10.2024 у розрахунку 100 тис. грн на місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України у складі Військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідно до довідки №9232 від 24.10.2024 ОСОБА_1 в період з 21.10.2023 по 15.01.2024, з 20.01.2024 по 24.01.2024 та з 23.03.2024 по 25.04.2024 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України (а. с.24).

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.05.2024 №3675 ОСОБА_1 24 квітня 2024 року отримав МВТ, акубаротравму, ЗЧМТ, СГМ. Вказано, що за обставин пов`язаних з захистом Батьківщини внаслідок вибухової травми, під час виконання обов`язків військової служби в результаті артилерійського обстрілу, поблизу населеного пункту Красногорівка, Донецької області.

Також зазначено, що травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, отримане під час виконання бойового завдання, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет) (а.с.15).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №8599 позивач в період з 26.04.2024 по 29.04.2024 проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради із діагнозом: S06.00 - MBT (24.04.2024) 3ЧМТ. Контузія головного мозку. Акубаротравма. Гострий отит зліва. Контузія OS: посттравматичний коп`юктивіт, субкон`юктивальний крововилив. Ангіопатія сітківки. Гостра реакція на стрес (F 43.0) (а. с.17).

Крім того, згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5686/24 позивач в період з 29.04.2024 по 28.05.2024 проходив стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської Обласної Ради" із основним діагнозом: наслідки перенесеної МВТ (24.04.2024), ЗЧМТ, контузії головного мозку, акубаротравми, у вигляді вираженого тривожного синдрому, інсомнії, стійкого вираженого цефалгічного, вираженого вестибуло-атактичного, лікворо-гіпертензійного та церебростенічного синдромів, синдрому АГ. F 07.2. Супутній діагноз: Хр. вертеброгенна цервікоторакоалгія на тлі ОХЗ ШВХ, S-подібного сколіозу, кіфозу, спондилолістезу С4, ретролістезу C5 (СКТ ШВХ від 29.04.2024) з больовим, м`язово-тонічним синдромом; Обмінний гепатоз легкого ступеня; Ретинопатія, блефарокон`юнктивіт обох очей; Викривлення перетинки носу. Двобічна сенсоневральна приглухуватість. Двобічний тубоотит (а. с.18).

У виписці із медичної карти стаціонарного хворого №377 зазначено, що позивач в період з 28.05.2024 по 01.07.2024 проходив стаціонарне лікування у Відокремленому структурному підрозділі "Університетська лікарня Дніпровського державного медичного університету" із основним діагнозом: післятравматичний синдром F07.2. Супутній діагноз: Енцефалопатія складногогенезу (гіпертонічна, посттравматична, контузія ГМ 24.04.24 - остання.) з вираженою координаторно-мозочковою недостатністю, вираженим цефалгічним та лікворно-гіпертензивним, атактичним синдромами, синдромом артеріальної гіпертензії та інсомнією. Гіпертоічна хвороба 2 ст .2 ст, ССР-2, СНО. Міопічний астигматизм. Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічна вертеброгенна цервікопатія. Ретролістез С5. Спонділолістез С4 зі стійким больовим синдромом. Лівобічний гонартроз 1 ст., без порушення функції суглоба. Двобічний подошвовий фасцит з больовим синдромом (а. с.20-21).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 12.07.2024 №17298, позивачу 12.07.2024 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено, причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F41.2. Астено-невротичний стан складного генезу з проявами емоційно-вольової нестійкості, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 17-г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ вказано, що ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а. с.19).

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 20.08.2024 №21372, позивачу 20.08.2024 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено, причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F41.2. Змішаний тривожно-депресивний розлад асоційований з бойовим стресом з вираженим емоційно-вольовими порушеннями, посткомоційний синдром, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, та на підставі статті - графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує лікування в умовах КНП «Клінічна лікарня "Психіатрія"» з подальшим переглядом ВЛК (а. с.16).

Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №11053 позивач в період з 23.08.2024 по 04.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Психіатрія" м.Київ з основним діагнозом: стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку з інсомнічним синдромом та вираженою емоційно вольовою нестійкістю. F43.1 Органічне ураження головного мозку, поєднаного (травматично-судинного) генезу зі стійким цефалгічним синдромом та логоневрозом. F06.8 Супутні захворювання та ускладнення: Артеріальна гіпертензія ІІ ст. ІІ стад. СН 0. Енцефалопатія складного генезу (гіпертонічна, послятравматична, (контузія в анамнезі), вестибуло-мозочковий синдром, тінітус, лікворно-гіпертензивний синдром, астенічний, цефалгічний синдром, синдром вегето-судинної дистонії. G93.4 Викривлення перетинки носу. Двобічна сенсоневральна приглухуватість. Двобічний туботит (а. с.22-23).

З метою отримання виплати збільшеного додаткового грошового забезпечення на період лікування після отриманого поранення, ОСОБА_1 звернувся з відповідним рапортом до командування Військової частини НОМЕР_1 (а.с.26).

31.10.2024 отримав лист-відповідь за №9425, у якій відповідач відмовив у виплаті додаткової грошової винагороди посилаючись на те, що згідно з виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого №11053 від 04.10.2024 розлади психіки та поведінки не є пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), а є супутнім захворюванням та ускладненням. Також зазначено, що наведені діагнози хронічних захворювань, не пов`язані із захистом Батьківщини, але є такими що призводять до розладів психіки та неврологічних розладів, описаних в скаргах пацієнта (а. с.27).

Позивач, не погоджується із вказаною бездіяльністю відповідача, спрямованою на позбавлення його права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 за період перебування на лікуванні та відпустки після поранення з 24.04.2024 по 01.10.2024, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 3 п. 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, слід зазначити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Отже спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в період з 24.04.2024 по 01.10.2024, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до довідки №9232 від 24.10.2024 ОСОБА_1 в періоди з 21.10.2023 по 15.01.2024, з 20.01.2024 по 24.01.2024 та з 23.03.2024 по 25.04.2024 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

В свою чергу, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 12.07.2024 №17298, позивачу 12.07.2024 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F41.2. Астено-невротичний стан складного генезу з проявами емоційно-вольової нестійкості, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Крім цього, згідно з довідкою військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 20.08.2024 №21372, позивачу 20.08.2024 проведено медичний огляд, за результатами якого встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F41.2. Змішаний тривожно-депресивний розлад асоційований з бойовим стресом з вираженим емоційно-вольовими порушеннями, посткомоційний синдром, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Тобто, матеріалами справи документально підтверджено, що ОСОБА_1 24.10.2024 отримав травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

Разом з тим, відповідно до наданих позивачем виписок із медичної карти стаціонарного хворого та виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого, а саме:

- виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8599 про проходження стаціонарного лікування в період з 26.04.2024 по 29.04.2024 із заключним діагнозом: S06.00 - MBT (24.04.2024) 3ЧМТ. Контузія головного мозку. Акубаротравма. Гострий отит зліва. Контузія OS: посттравматичний коп`юктивіт, субкон`юктивальний крововилив. Ангопатія сітківки. Гостра реакція на стрес (F 43.0);

- виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5686/24 про проходження стаціонарного лікування в період з 29.04.2024 по 28.05.2024 із основним діагнозом: наслідки перенесеної МВТ (24.04.24), ЗЧМТ, контузії головного мозку, акубаротравми, у вигляді вираженого тривожного синдрому, інсомнії, стійкого вираженого цефалгічного, вираженого вестибуло-атактичного, лікворо-гіпертензійного та церебростенічного синдромів, синдрому АГ. F 07.2. Супутній діагноз: Хр. вертеброгенна цервікоторакоалгія на тлі ОХЗ ШВХ, S-подібного сколіозу, кіфозу, слондилолістезу С4, ретролістезу C5 (СКТ ШВХ від 29.04.24) з больовим, м`язово-тонічним синдромом; Обмінний гепатоз легкого ступеня; Ретинопатія, блефарокон`юнктивіт обох очей; Викривлення перетинки носу. Двобічна сенсоневральна приглухуватість. Двобічний тубоотит;

- виписки із медичної карти стаціонарного хворого №377 про проходження стаціонарного лікування в період з 28.05.24 по 01.07.2024 із основним діагнозом: післятравматичний синдром F07.2. Супутній діагноз: Енцефалопатія складногогенезу (гіпертонічна, посттравматична, контузія ГМ 24.04.24 - остання.) з вираженою координаторно-мозочковою недостатністю, вираженим цефалгічним та лікворно-гіпертензивним, атактичним синдромами, синдромом артеріальної гіпертензії та інсомнією. Гіпертоічна хвороба 2 ст .2 ст, ССР-2, СНО. Міопічний астигматизм. Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічна вертеброгенна цервікопатія. Ретролістез С5. Спонділолістез С4 зі стійким больовим синдромом. Лівобічний гонартроз 1 ст., без порушення функції суглоба. Двобічний подошвовий фасцит з больовим синдромом;

- виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №11053 про проходження стаціонарного лікування в період з 23.08.2024 по 04.10.2024 із основним діагнозом: стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку з інсомнічним синдромом та вираженою емоційно вольовою нестійкістю. F43.1 Органічне ураження головного мозку, поєднаного (травматично-судинного) генезу зі стійким цефалгічним синдромом та логоневрозом. F06.8 Супутні захворювання та ускладнення: Артеріальна гіпертензія ІІ ст. ІІ стад. СН 0. Енцефалопатія складного генезу (гіпертонічна, послятравматична, (контузія в анамнезі), вестибуло-мозочковий синдром, тінітус, лікворно-гіпертензивний синдром, астенічний, цефалгічний синдром, синдром вегето-судинної дистонії. G93.4 Викривлення перетинки носу. Двобічна сенсоневральна приглухуватість. Двобічний туботит.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії Національного Військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 12.07.2024 №17298 вказано, зокрема, що ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Як свідчать матеріали справи, а саме Медична характеристика на військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 , видана Військовою частиною НОМЕР_1 від 30.10.2024 №9416, на підставі висновку ВЛК від 12 липня 2024 року ОСОБА_1 надано відпустку на 30 днів, що відповідачем не заперечується (а. с. 25-25 зворот).

Отже, з огляду на викладене слідує, що позивач, зокрема, у спірний період (з 24.04.2024 по 01.10.2024) перебував на стаціонарному лікуванні після МВТ, акубаротравми, ЗЧМТ, СМГ, отриманої 29.04.2024 та у відпустці після поранення, що охоплюється періодом з 12.07.2024 по 12.08.2024.

Крім цього, доводи апеляціної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції про те, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується, зокрема, тим військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Однак, апелянт наполягає на тому, що згідно з виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого №11053 від 04.10.2024 розлади психіки та поведінки не є пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), а в супутніх захворюваннях та ускладненнях наведені діагнози хронічних соматичних захворювань (Гіпертонічна хвороба, ВСД, остеохондроз), що не пов`язані із захистом Батьківщини, але є такими що можуть призводити до розладів психіки та неврологічних розладів, описаних в скаргах пацієнта.

Вказує, що епікриз №11053 містить посилання на супутні захворювання та ускладнення, серед яких гіпертонія II ст. II стад. СН0, енцефалопатія складного генезу (гіпертонічна), вегето-судинна дистонія, остеохондроз, тобто хвороби, що мають хронічний соматичний характер і не є прямим наслідком АБТ.

Крім цього, відповідач до клопотання про долучення доказів, надав лист №7074 КНП "Обласний спеціалізований медичний центр" Житомирської обласної ради від 16.12.2024, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні з 07.02.2012 по 06.03.2012 з діагнозом: Тривожно - депресивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку.

З даного приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання Військової частини НОМЕР_1 на те, що діагнози в медичній документації позивача свідчать не про бойову травму, а про симптоми тривалої хвороби, як підстави для відмови у виплаті додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 є безпідставними, оскільки матеріали справи, а саме довідка ВЛК від 20.08.2024, свідчать, що захворювання позивача пов`язане із захистом Батьківщини та зазначено, що ОСОБА_1 потребує лікування в умовах КНП «Клінічна лікарня "Психіатрія"» з подальшим переглядом ВЛК, у зв`язку з чим, у період з 23.08.2024 по 04.10.2024, позивач проходив лікування у згаданій установі.

Зазначена довідка довідка ВЛК від 20.08.2024 є чинною та не може ігноруватися відповідачем.

Відповідний запис також міститься у Медичній характеристиці на військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 від 30.10.2024 №9416, та викладений наступним чином:

"23.08.2024 - 04.10.2024 Період перебування на лікуванні в умовах КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» D.s. F43.1 Стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку з інсомнічним синдромом та вираженою емоційно вольовою нестійкістю. F06.8 Органічне ураження головного мозку, поєднаного генезу зі стійким цефалічним синдромом та логоневрозом."

Вищевикладене, на переконання колегії суддів свідчить, що у розумінні п.1 Постанови №168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а відтак має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні та відпустки після поранення, а саме за період з 24.04.2024 по 01.10.2024.

Таким чином, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати позивачу з 24.04.2024 по 01.10.2024 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є протиправною, що не спростовано в ході апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, порушене право позивача належним чином відновлено шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці після поранення, а саме за період з 24.04.2024 по 01.10.2024.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Щодо інших доводів скаржника, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч.2 ст.6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.