Справа № 160/30972/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/30972/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №160/30972/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

1.Визнати неправомірними дії та скасувати рішення №26 від 23.07.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , період роботи:

- в «Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання Павлоградський хімічний завод» з 29.12.2006 року по 31.07.2020 року на посаді машиніста бурових установок до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці по списку №2, та період роботи з 29.12.2006 року по 31.12.2007 до страхового стажу;

- зарахувати періоди роботи в управлінні механізації БАМтонельстрой з 15.10.1986 по 10.04.1989 р. до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці по Списку №2, р.1 підр.1а Постанова РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. з кратністю 1,5;

- зарахувати періоди роботи з 08 липня 1989 року по 17.10.1989 рік в ОРС «Тонельного отряда» в місцевості прирівняної до районів Крайньої півночі до страхового стажу з кратністю 1,5;

- період роботи з 20.10.1989 року по 28.05.1991 рік на посаді тунельного робітника та обхідника тунелю «Північно-Байкальська дистанція колії з обслуговування тунелів Байкало-Амурської залізниці» зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по списку №1 розділ 1 підр.1 Постанови РМ СРСР №1173 від 22.08.1956 р. (робітники на інших підземних спорудах), з кратністю 1,5;

- зарахувати періоди роботи 16.03.2005 по 31.10.2005 та з 20.03.2006 по 30.06.2006 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новосибірськметрострой - БТС дирекції по реконструкції Коршуновського залізничного тунеля» в місцевості прирівняної до районів Крайньої півночі до страхового та до пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день під землею на роботах зі шкідливими умовами праці по списку №1 (підземні), з кратністю 1,5;

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 14.09.2023 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що позивач первинно 06.08.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з заявою на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, проте рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії від пенсійного органу не надходило. 14.09.2023 року позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. 20.09.2023 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах. Не погоджуючись з таким рішення позивач звернувся до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/5264/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах від 14.09.2023 року, з урахуванням трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983 року, наданих документів та висновків суду. На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було розглянуто заяву про призначення пенсії та рішенням №26 від 23.07.2024 року відмовлено у призначенні пенсії. Позивач зазначає, що він має право на зарахування до страхового та пільгового стажу роботи періодів по Спискам №1 та 2, а також має право на зарахування періодів роботи в районах Крайньої півночі до страхового та пільгового стажу роботи із застосуванням кратності 1,5, оскільки вони підтверджуються трудовою книжкою, яка є основним документом та довідками. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №26 від 23.07.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), періоди роботи:

- в «Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання Павлоградський хімічний завод» з 29.12.2006 року по 31.07.2020 року на посаді машиніста бурових установок до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці по Списку №2, та зарахувати до страхового стажу період роботи з 29.12.2006 року по 31.12.2007 року;

- зарахувати період роботи в управлінні механізації «БАМтонельстрой» з 15.10.1986 року по 10.04.1989 року, в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці по Списку №2, з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5);

- зарахувати період роботи з 08 липня 1989 року по 17.10.1989 року в ОРС «Тонельного отряда» в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі до страхового стажу з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5);

- зарахувати період роботи з 20.10.1989 року по 31.12.1990 року на посаді тунельного робітника та обхідника тунелю «Північно-Байкальська дистанція колії з обслуговування тунелів Байкало-Амурської залізниці» зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по Списку №1 розділ 1 підр.1 Постанови РМ СРСР №1173 від 22.08.1956 р. (робітники на інших підземних спорудах), з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5);

- зарахувати періоди роботи 16.03.2005 по 31.10.2005 та з 20.03.2006 по 30.06.2006 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новосибірськметрострой - БТС дирекції по реконструкції Коршуновського залізничного тунеля» до страхового та до пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію для працівників, зайнятих повний робочий день під землею на роботах зі шкідливими умовами праці по Списку №1 (підземні).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, з 14.09.2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає, що позивачу правомірно було не зараховано період роботи з 15.10.1986 по 10.04.1989 згідно з архівною довідкою № 1000 від 12.10.2020 та з 08.07.1989 по 17.10.1989 згідно з архівною довідкою № 4834 від 24.09.2020, оскільки довідки не відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній та не підтверджують роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня. Також наголошує, що до пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи з 29.12.2006 по 31.07.2020 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983, оскільки відповідно до листа ДП «Наукововиробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» № 92/110-106 від 25.08.2023 зазначено, що за результатами проведених на ДП «НВО «ПХЗ» атестацій робочих місць за умовами праці по Транспортно-складському управлінню у 2006 році (наказ №946 від 29.05.2006 року), 2011 році (наказ №2200 від 31.12.2011 році) та 2017 році (наказ №1335 від 31.05.2017 року) умови в яких працював позивач не були визначені шкідливими або важкими. Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періодів роботи позивача на території рф, відповідач вказує на те, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 припинила свою дію для України 19.06.2023, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 14.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності його заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №26 від 20.09.2023 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Не погоджуючись із таким рішення позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 №160/5264/24 визнано протиправним та скасовано рішення №26 Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.09.2023р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно поданої ним заяви від 14.09.2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 14.09.2023 року, з урахуванням трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983 року, наданих документів та висновків суду. У задоволені решти позовних вимог - відмовлено. Рішення набрало законної сили 13.06.2024 року.

На виконання рішення суду від 26.04.2024 №160/5264/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повторно розглянуто заяву позивача від 14.09.2023 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №26 від 23.07.2024 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Рішення мотивоване тим, що згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. В результаті розгляду наданих до заяви документів, враховуючи судове рішення, загальний страховий стаж заявника, для обчислення пенсії становить 31 рік 01 місяць 22 дні. До пільгового стажу не враховано періоди роботи з 15.10.1986 по 10.04.1989 згідно з архівною довідкою №1000 від 12.10.2020 та з 08.07.1989 по 17.10.1989 згідно з архівною довідкою №4834 від 24.09.2020, оскільки довідки не відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 та не підтверджують роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня. Для зарахування до пільгового стаж періодів роботи з 15.10.1986 по 10.04.1989, з 08.07.1989 по 17.10.1989 необхідно надати уточнюючі довідки про пільговий стаж згідно з Додатком 5 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, або можливо зарахувати до пільгового стажу після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. До пільгового стажу не враховано періоди роботи 29.12.2006 31.07.2020 pp., згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983 року, оскільки згідно листа ДП «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» №92/110-106 від 25.08.2023 р. зазначено, що за результатами проведених на ДП «НВО «ПХЗ» атестацій робочих місць за умовами праці по Транспортно-складському управлінню у 2006 році (наказ №946 від 29.05.2006 року), 2011 році (наказ №2200 від 31.12.2011 році) та 2017 році (наказ №1335 від 31.05.2017 року) умови в яких працював позивач, не були визначені шкідливими або важкими.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні періодів роботи до загального страхового та пільгового стажу, а також з неврахуванням кратності 1,5 в районах Крайньої Півночі та відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково дійшов до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з метою відновлення порушеного права та інтересів позивача, зобов`язав пенсійний орган зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди роботи та з 14.09.2023 призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Позивачем означене рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини першої статті 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Колегія суддів зазначає, що в період з 11.03.1994 по 16.01.2003 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 - діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Починаючи з 03.08.2016 - діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин позивачем заявлено позовні вимоги щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах рішенням від 23.07.2024, а також щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періодів його трудової діяльності.

Дослідивши трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що остання у спірні періоди містить наступні записи про його роботу:

- з 15.10.1986 по 10.04.1989 працював слюсарем ремонтником 2 розряду в Управлінні механізації УС «Бамтонельстрой» ;

- з 08.07.1989 по 17.10.1989 працював вантажником в магазині №96;

- з 20.10.1989 по 28.05.1991 працював на посаді тунельного робітника на «Северомуйском обхдном тоннеле №1»,

- з 16.03.2005 по 31.10.2005 за посадою машиніст бурової установки з повним рабочим днем в підземних умовах праці для робіт вахтовим методом у ВАТ «Новосибирскметстрой-БТС»,

- з 20.03.2006 по 30.06.2006 працював на підземній дільниці №1 гірничокопальних робіт машиністом бурової установки з повним робочим днем в підземних умовах роботи, вахтовим методом по строковому трудовому договору у ВАТ «Новосибирскметстрой-БТС»,

- з 29.12.2006 по 31.07.2020 працював на посаді машиніста бурових установок в Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод».

Трудова книжка позивача в спірні періоди містить записи щодо професії, яка передбачена Списками №1 та №2, вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству, завірені підписами уповноважених осіб та печатками підприємства.

В якості підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за Списком № 2 відповідачем в рішенні №26 від 23.07.2024 та апеляційній скарзі зазначено, що ним на виконання рішення суду по справі №160/5264/24 було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та відмовлено у її призначенні, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У спірному рішенні зокрема вказано, що:

- до пільгового стажу не зараховано період роботи з 15.10.1986 по 10.04.1989 згідно з архівною довідкою № 1000 від 12.10.2020 та з 08.07.1989 по 17.10.1989 згідно з архівною довідкою № 4834 від 24.09.2020, оскільки довідки не відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній та не підтверджують роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня;

- до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 29.12.2006 по 31.07.2020 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983, оскільки відповідно до листа ДП «Наукововиробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» № 92/110-106 від 25.08.2023 зазначено, що за результатами проведених на ДП «НВО «ПХЗ» атестацій робочих місць за умовами праці по Транспортно-складському управлінню у 2006 році (наказ №946 від 29.05.2006 року), 2011 році (наказ №2200 від 31.12.2011 році) та 2017 році (наказ №1335 від 31.05.2017 року) умови в яких працював ОСОБА_1 не були визначені шкідливими або важкими.

Щодо правомірності незарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 15.10.1986 по 10.04.1989 та з 08.07.1989 по 17.10.1989, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року) постановлено робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк трьох років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються на цей час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 03.08.1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029.

Аналіз наведених положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність таких обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, у період з 1 березня 1960 року до 1 січня 1991 року; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року та від 29.09.1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148.

При цьому основним документом, що підтверджує факт роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, є трудова книжка. Для пільгового обчислення страхового стажу може бути надана або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Як вже зазначалось вище, згідно записів трудової книжки, позивач у період з 15.10.1986 по 10.04.1989 працював слюсарем ремонтником 2 розряду в Управлінні механізації УС «Бамтонельстрой», а за період з 08.07.1989 по 17.10.1989 вантажником в магазині №96.

Згідно архівної довідки №1000 від 12.10.2020, виданої АТ «Бамтоннельстрой», позивач (далі мовою оригіналу):

«с 15 октября 1986г. (пр. № 294-ок от 13.10.1986г.) в качестве слесаря-ремонтника 2 разряда шахтной поверхности, что предусмотрено Списком № 2, разделом 1, подразделом 1а, утвержденным постановлением Совета Министров СССР от 22 августа 1956г. № 1173;

с 01 сентября 1987г. (пр. № 241-ок от 28.08.1987г.) по 10 апреля 1989г. (пр. № 92-ок от 01.04.1989г.) в качестве слесаря-ремонтника 3 разряда шахтной поверхности, что предусмотрено Списком № 2, разделом І, подразделом 1а, утвержденным постановлением Совета Министров СССР от 22 августа 1956г. № 1173.

Уволен 10 апреля 1989 г. по сокращению численности, п. 1 ст.33 КЗоТ РСФСР.

Работа ОСОБА_2 в вышеуказанные периоды проходила без совмещения профессии при полном рабочем дне, при полной рабочей неделе в местности, приравненной к районам Крайнего Севера. При подсчете трудового стажа каждый календарный год работы исчисляется в полуторном размере.».

Також в матеріалах справи міститься архівна довідка №4834 від 24.09.2020 12.10.2020, видана Адміністрацією муніципальної освіти «Муйський район» Республіки Бурятія, згідно з якою позивач (далі мовою оригіналу):

«Принят с 08.07.1989 г. грузчиком в магазин №96 (Приказ №311-к п.3 от 07.07.1989 года).

Уволен с 17.10.1989 г. по п.5 ст.29 КЗоТ РСФСР переводом в Северобайкальскую дистанцию пути по обслуживанию тоннелей БАМ ж/д (Приказ №472-к п.1 от 17.10.1989 года).

В соответствии с «Перечнем районов Крайнего Севера и местностей, приравненных к районам Крайнего Севера», на которые распространяется действие Указов Президиума Верховного Совета СССР от 10 февраля 1960 года и от 26 сентября 1967 года о льготах для лиц, работающих в этих районах и местностях, утвержденного постановлением Совета Министров СССР от 10 ноября 1967 года № 1029 (в редакции Указа Президента РФ от 25 марта 1992 года № 295; Постановления Правительства РФ от 11 октября 1992 года №776), Муйский район Республики Бурятия отнесен к местности, приравненной к районам Крайнего Севера.».

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки професія «слюсаря ремонтника», за якою позивач працював у період з 15.10.1986 по 10.04.1989, віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яка була затверджена постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, то вказаний період роботи повинен бути зарахованим відповідачем до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2, а період роботи в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі з 08.07.1989 по 17.10.1989 - до страхового стажу з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи пенсійного органу, що вищевказані архівні довідки не відповідають Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, оскільки по-перше хоча за формою вони дійсно не відповідають цьому додатку, втім за своїм змістом повністю відповідають затвердженому бланку довідки, із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано («документи по заробітній платі»; фонд, справа та відповідні станки/аркуші первинної архівної документації підприємства), їх місцезнаходження та адреси, якими є адреса архівної установи, по-друге, за змістом абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 довідка за змістом і формою згідно додатку 5 Порядку не вимагається для осіб, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод).

Також суд першої інстанції вірно наголосив, що спірні питання щодо зарахування періодів роботи позивача зазначених у архівній довідці №1000 від 12.10.2020 вже вирішувалося судом у справі №160/5264/24, а відтак вони не підлягають додатковому доказуванню у даній справі.

Щодо правомірності незарахування пенсійним органом до пільгового стажу періодів роботи позивача з 29.12.2006 по 31.07.2020, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 17.02.1983, колегія суддів виходить з наступного.

Як вірно було зауважено судом першої інстанції, в межах розгляду справи №160/5264/24 були встановлені обставини, що свідчать про застосування преюдиції у даному спорі, зокрема про те, що «згідно матеріалів справи, у період з 29 грудня 2006 року по 31 липня 2020 року позивач працював в ДП НВО ПХЗ та виконував роботи за межами підприємства, відповідно до укладених роботодавцем договорами підряду.

Робота виконувалась вахтовим методом на кар`єрах по території України.

Відповідно до ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору.

На неодноразові звернення позивача до роботодавця, про надання інформації щодо атестації робочого місця по професії машиніст бурової установки, відповіді він так і не отримував.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановлено, що Відділом було направлено запит №0400-010226-8/128419 від 21.08.2023 р. до ДП «НВО» «Павлоградський хімічний завод» про надання пільгових довідок та документів щодо атестації робочого місця на посаді машиніста бурової установки.

Відповідь від ДП «НВО» «ПХЗ» надійшла вих. № 92/110-106 від 25.08.2023 р. (вх.№.64645/8 від 05.09.2023 p.), в якій зазначено, що атестація робочих місць за умовами праці по Транспортно-складському управлінню у 2006 році (наказ № 946 від 29.05.2006 року), 2011 році (наказ № 2200 від 30.12.2011 році) та 2017 році (наказ № 1335 від 31.05.2017 року) умови в яких позивач працював не були визначені шкідливими або важкими.

Слід вказати, що рішення відповідача, мотиви не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача саме з 29.12.2006 року по 31.07.2020 року в якості машиніста бурової установки 6-го розряду в Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання Павлоградських хімічний завод» взагалі не містить.

Між тим, слід зазначити, що посада машиніста бурової установки та виробництво (кар`єри) належать до списку № 2 Постанова КМУ № 36 , № 461, розділ 12,р. «Буріння», робітники: машиніст бурових установок, на яких технологічний процес, обладнання, використовувані сировина і матеріали можуть бути джерелом шкідливих і небезпечних факторів. Бурові роботи прямо і побічно є частиною технологічного процесу та заходів, що виконуються на території кар`єрів, працівник підпадає під вплив всіх факторів виробничого середовища трудового процесу і саме совокупність факторів впливає на здоров`я та працездатність людини під час виконання нею трудових обов`язків.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження обставин щодо виконання позивачем робіт в кар`єрах, в умовах шкідливих та важких, були долучені накази про проведення бурових робіт вахтовим методом ( кількість кар`єрів , на яких позивач виконував роботи, що перевищує 40 (сорок) найменувань, договори підряду, заяви на виконання бурових робіт від філій вибухпромів, рапорти виконання обсягу бурових робіт, акти прийому пробурених блоків підписані замовником.

Протягом спірного періоду позивачем виконувалась робота безпосередньо в кар`єрах, в шкідливих умовах (карта умов праці машиніста бурових установок на кожному кар`єрі індивідуальна).

На вказані обставини, Пенсійний орган уваги не звернув та взагалі не зарахував вказаний період роботи позивача».

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач у спірний період виконував роботи в кар`єрах, в умовах шкідливих та важких, були долучені накази про проведення бурових робіт вахтовим методом (кількість кар`єрів , на яких позивач виконував роботи, що перевищує 40 (сорок) найменувань, договори підряду, заяви на виконання бурових робіт від філій вибухпромів, рапорти виконання обсягу бурових робіт, акти прийому пробурених блоків підписані замовником.

Протягом спірного періоду позивачем виконувалась робота безпосередньо в кар`єрах, в шкідливих умовах (карта умов праці машиніста бурових установок на кожному кар`єрі індивідуальна).

Основним документом, який наразі регламентує порядок організації роботи вахтовим методом є спільна постанова Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації роботи» від 31.12.1987 №794/33-82. Можливість її застосування на території України врегульована постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» від 12.09.1991 №1545-Х1І.

Згідно із «Загальними положеннями» додатка 1 до вищезазначеної Постанови, вахтовий метод роботи - особлива форма організації робіт, заснована на використанні робочих поза місцем їхнього постійного проживання, коли не може бути забезпечене своєчасне повернення працівників до місця постійного проживання або якщо працівники витрачають понад три години на день для того, щоб дістатися на роботу і з роботи.

Відповідно до ч.1 розділу ІІІ Постанови, при вахтовому методі організації роботи відповідно до статті 61 КЗпП України запроваджується підсумований облік робочого часу для того, щоб тривалість робочого часу за обліковий період (місяць, рік) не перевищувала визначеного числа робочих годин. Ці норми, у тому числі, регламентують підстави внесення відповідних записів до трудової книжки, відповідно мають враховуватись при вирішенні питань щодо наявності або відсутності пільгового стажу. Обліковий період охоплює весь робочий час, час у дорозі від місця розташування підприємства до місця роботи та у зворотному напрямку, а також час відпочинку, який припадає на цей календарний відрізок часу. На роботах при вахтовому методі норма робочого часу розраховується, виходячи із скороченої тривалості робочого часу - 36-годинного робочого тижня.

Наведене свідчить, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи вахтовим методів відпрацьованих змін з 29.12.2006 по 31.07.2020 необхідні відомості про норму годин, яку позивач зобов`язаний відпрацювати в обліковому періоді на роботах зі шкідливими умовами праці за час роботи по фактично відпрацьованому при вахтовому методі.

Матеріали справи також містять рапорти виконання обсягу бурових робіт, акти прийому пробурених блоків підписані замовником, а також відомості про відпрацювання погодинної норми на бурових установках.

Позивачем до позову додатково надано Положення «Про вахтовий метод організації робіт у виробництві буровибухових робіт «Павлоградвибухопром» Управління буровибухових робіт «Ера» ДП «НПО «ПХЗ» від 2007 року, затверджене наказом №938 від 28.04.2007 року, згідно якого визначено, що (далі мовою оригіналу):

«Работа организуется по специальному режиму труда, при суммированном учете времени, а межвахтовый отдых предоставляется в местах постоянного рабочего жительства.

Местом работы при вахтовом методе считаются объекты (участки), на которых непосредственно осуществляется трудовая деятельность. Перемещение работников, которые находятся на вахте, в связи с изменением места дислокации объектов (участков) не является переводом на другую работу и не требует согласия работников (п. 1.2 Положення).

Места работы, на которых применяется вахтовый метод, определяется приказом по предприятию. Такими местами работы могут быть карьеры, на которых добывают нерудные строительные материалы (п. 1.3 Положення).».

Із зазначених пунктів Положення слідує, що фактичне робоче місце позивача під час роботи на кар`єрах знаходилось поза межами його місця роботи, а саме на Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання Павлоградських хімічний завод», тобто під час виконання ним робіт на нього розповсюджувалася дія наказів про атестацію робочих місць, саме тих підприємств, де він виконував роботу.

Крім того, матеріали справи також містять накази про проведення атестації робочих місць та висновки експертиз на підприємствах (замовниках за договорами на виробництво буровибухових робіт), де позивач вахтовим методом працював в спірний період.

Згідно із наказом «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» №158 від 31.07.2006 року ЗАТ «Світловодське кар`єроуправління», підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 наступним професіям, зокрема: «Машиністи бурових установок», позиція 1.1а 13590.

За висновком Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації №2553 від 09.08.2006 року «Про експертизи якості проведеної у липні 2006 року атестації за умовами праці робочих місць ВАТ «Надвірнянський кар`єр», згідно якого зазначено, що атестація робочих місць за умовами праці проведена атестаційною комісією підприємства відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 та атестаційною комісією підприємства прийняте рішення та наказ по підприємству № 151 від 07.07.2006 р. "Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці" та додаток № 1 до нього відповідають вимогам чинного законодавства: підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 наступним професіям, зокрема: «Машиністи бурових установок», розділ І, підрозділ 1 (відкриті гірничі роботи) за позицією 1.1а - 13590.

За висновком Державної експертизи умов праці Вінницької області Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації №09-04-81 від 20.02.2008 року «Про результати експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності надання щорічної додаткової відпустки та доплати до тарифних ставок (окладів) за роботу із шкідливими і важкими умовами праці у ВАТ «Стрижавський кар`єр» смт. Стрижавка Вінницька область», згідно якого зазначено, що на підставі вивчення умов праці на робочих місцях працівників та наданих документів: штатного розкладу; наказу №34-в «Про організацію проведення атестації робочих місць за умовами праці « від 22.02.2007р.; наказ № 48-в «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ "Стрижавський кар`єр" від 12.04.2007р., встановлено, зокрема, що атестація робочих місць за умовами праці у ВАТ «Стрижавський кар`єр» проведена згідно з «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92. №442, «Інструкції по заповненню Карт умов праці», затвердженої Міністерством праці України від 20.11.92. №06-41-48 та робочі місця за професіями, зокрема: «машиніст бурової установки», атестаційною комісією підприємства обґрунтовано віднесені до Списку№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р №36.

За висновком Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації №138 від 20.08.2010 року «Про результати експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах на ВАТ «Мало-Бузуківський гранітний кар`єр» с.М.Бузуків Смілянського району», згідно якого зазначено, що робочі місця за професіями, зокрема: «машиніст бурової установки», атестаційною комісією підприємства обґрунтовано віднесені до Списку№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р №36, Розділ І «Гірничі роботи», підрозділ 1 «Відкриті гірничі роботи», позиція 1.1а.

Згідно із наказом «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» №83 від 11.08.2011 року ТДВ «Світловодське кар`єроуправління», підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 наступним професіям, зокрема: «Машиністи бурових установок», позиція 1.1а 13590.

За висновком Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації №112 від 15.07.2015 року «Про результати експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на ПАТ «Мало-Бузуківський гранітний кар`єр» Смілянського району», згідно якого зазначено, що робочі місця за професіями, зокрема: «машиніст бурової установки», атестаційною комісією підприємства обґрунтовано віднесені до Списку№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р №36, Розділ І, підрозділ 1, позиція 1.1а.

Згідно із наказом «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» №74 від 10.08.2016 року ТДВ «Світловодське кар`єроуправління», підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461) наступним професіям, зокрема: «Машиніст бурової установки», Розділ І «Гірничі роботи», підрозділ «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні».

Згідно листа Управління Держпраці у Черкаській області №6162/08-08/6512 від 15.09.2020 року, встановлено, що атестацію робочих місць проведено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» та «Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці», що затверджені спільною постановою Мінпраці і МОЗ України від 01.09.1992 № 41. Підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 на робочих місцях, зокрема,: «машиніст бурової установки». Результати атестації затверджені наказом від 01.07.2020 № 79a.

Колегія суддів зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1,2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

За порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач працював вахтовим методом на кар`єрах, де професії за результатами проведених атестацій робочих місць відносились до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та від 24.06.2016 № 461), а також враховуючи обставини встановлені у справі №160/5264/24, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи по Списку №2 період роботи позивача з 29.12.2006 по 31.07.2020 на посаді «машиніст бурових установок» у Державному підприємстві «Науково-виробниче об`єднання Павлоградських хімічний завод».

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №26 від 23.07.2024 було прийнято суб`єктом владних повноважень не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим ефективним відновленням порушеного права та інтересів позивача в даному випадку є саме зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди роботи з призначенням позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, з 14.09.2023.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про відсутність законних підстав для врахування при призначенні пенсії позивачу, стажу, набутого під час роботи на підприємствах рф з 16.03.2005 по 31.10.2005 та з 20.03.2006 по 30.06.2006 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новосибірськметрострой БТС дирекції по реконструкції Коршуновського залізничного тунеля» в місцевості прирівняної до районів Крайньої півночі, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки такі аргументи відповідача не були покладені в основу спірного рішення №26 від 23.07.2024.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/30972/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак