Справа № 500/5578/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5578/25

28 листопада 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільський області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Черкаській області про відмову в призначенні пенсії №98 від 04.04.2025, яким відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати його;

зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , а саме: періоди роботи з 10.06.1980 по 31.12.1990, з 01.05.1992 по 29.02.2000 в колгоспі ім. Шевченка та 15.03.2000 по 15.10.2001 в Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.03.2025.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 04.04.2025 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV). Відповідачем не зараховано періоди роботи в колгоспі ім. Шевченка з 10.06.1980 по 31.12.1990, з 01.05.1992 по 29.02.2000 та в Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок з 15.03.2000 по 15.10.2001, зокрема через недоліки трудової книжки, відсутність відомостей про кількість відпрацьованих вихододнів, та відсутність відомостей після липня 2000 року в системі персоніфікованого обліку.

Позивач не погоджується з такою відмовою органу Пенсійного фонду та стверджує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. При цьому вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

22.10.2025 від ГУ ПФУ в Черкаській області надійшов відзив в якому відповідач 2 з посиланням на пенсійне законодавство проти позову заперечує та зазначає, що у зв`язку з відсутністю страхового стажу у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с.30-34).

У строк, встановлений судом, надійшов відзив ГУ ПФУ в Тернопільський області. Відповідач 1 проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності розглядалася ГУ ПФУ в Черкаській області. Рішенням відповідача 2 №98 від 04.04.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу. Згідно з наданими до заяви про призначення пенсії документами страховий стаж позивача становить 05 років 02 місяці 22 дні, при необхідному страховому стажі 15 років. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с.41-42).

24.11.2025 від ГУ ПФУ в Тернопільський області надійшли матеріали пенсійної справи позивача (а.с.47-77).

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 26.03.2025 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком, подавши документи згідно з переліком, зазначеним у розписці-повідомленні (а.с.55-56).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Черкаській області, рішенням якого №98 від 04.04.2025 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У цьому рішенні вказано, що страховий стаж заявника складає 05 років 02 місяці 22 дні.

Зі змісту рішення вбачається, що за доданими документами до страхового стажу не зараховані:

період роботи з 10.06.1980 по 31.12.1990, з 05.02.1992 по 29.02.2000, оскільки записи до трудової книжки внесено з порушеннями Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 №310. Довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум та реорганізацію (за необхідності) не надано. Дата заповнення трудової книжки не відповідає періоду роботу. Стаж враховано за період 1990, 1993-1994 згідно архівної довідки від 12.03.2020 №03-01/416;

період роботи з 15.03.2000 по 15.10.2001, оскільки за відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період після липня 2000 року до січня 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами або результатами перевірки.

Періоди роботи з 1987 по 1990, згідно архівної довідки від 12.03.2020 № 03-01/414, з 1991 по 1992, згідно архівної довідки від 05.02.2025 №12/04-10 про нараховані суми заробітку, можливо зарахувати після надходження акту зустрічної перевірки первинних документів (а.с.12).

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи (за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), є трудова книжка. При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати стаж роботи на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Для підтвердження страхового стажу позивач надав трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 18.10.2001, яка містить такі записи щодо спірних періодів:

колгосп ім. Шевченка,

запис №2, 10.06.1980, прийнятий трактористом, підстава: кн тр с №1 ст91,

запис №3, 31.12.1990, звільнений в зв`язку з переходом на іншу роботу, підстава: наказ №45 від 31.12.1990,

колгосп ім. Шевченка,

запис №4, 01.05.1992, прийнятий шофером, підстава: наказ №16 від 01.05.1992,

запис №5, 29.02.2000, звільнений в зв`язку з реформуванням, підстава: наказ №60 від 29.02.2000,

Приватне сільськогосподарське підприємство Барвінок,

запис №6, 15.03.2000, прийнятий бригадиром тракторної бригади, підстава: наказ №7 від 15.03.2000,

запис №7, 15.10.2001, звільнений, підстава: наказ №27 від 15.10.2001.

Кожен з записів про звільнення засвідчений підписом уповноваженої особи з проставленням відтиску печатки підприємств, вказані документи, на підставі яких внесено відповідні записи (а.с.14-15).

Періоди роботи в колгоспі імені Шевченка ГУ ПФУ в Черкаській області не зараховані до страхового стажу, оскільки записи до трудової книжки внесено з порушеннями Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 №310. Довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум та реорганізацію (за необхідності) не надано. Дата заповнення трудової книжки не відповідає періоду роботу. Стаж враховано за період 1990, 1993-1994 згідно архівної довідки від 12.03.2020 №03-01/416.

Порядок ведення трудових книжок на час прийняття позивача на роботу був визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі - Інструкція №162), у якій вказано, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У подальшому порядок ведення трудових книжок було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58).

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників установлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналіз вказаних норм свідчить, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

За висновком Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14989/15-а не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

У даному випадку трудова книжка позивача заведена 18.10.2001, записи внесено службовими особами колгоспу ім.Шевченка, записи внесені вже після того як ОСОБА_1 звільнився з цього колгоспу і працював в ПСП «Барвінок». Водночас зазначення більш пізньої дати, ніж перший запис трудової книжки, не ставить під сумнів факт зайнятості позивача на роботах протягом періодів, зазначених у трудовій книжці. З огляду на наведене зазначені недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування трудової діяльності при обчисленні стажу роботи (до впровадження персоніфікованого обліку), оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, аргументи відповідачів про наявність недоліків у заповненні трудової книжки серії НОМЕР_1 як підставу для незарахування згідно із записами цієї трудової книжки до страхового стажу ОСОБА_1 періодів трудової діяльності чи інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії, на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV (до 01.01.2004), суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Щодо роботи позивача в колгоспі та мотивації відповідача про відсутність відомостей про вироблений мінімум трудоднів, то суд зазначає, що дійсно, приписи частини другої статті 56 Закону №1788-XII ставлять зарахування роботи у колгоспі до страхового стажу в залежність від виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Такі відомості про встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві мають вказуватися у трудовій книжці.

Так, порядок ведення трудових книжок колгоспників був врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні положення). Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, за яким у розділі ІV «Відомості про роботу» вказуються відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис, а в розділі V «Трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Враховуючи наведені положення законодавства, суд вважає, що відомості про роботу у колгоспі, незалежно від того чи заповнюється трудова книжка чи трудова книжка колгоспника має містити відомості про встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

У разі ж відсутності записів у трудовій книжці, то, враховуючи положення Порядку №637, заявник на підтвердження трудового стажу має надати довідку господарства, в якому набуто стаж, довідку правонаступника, а у разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Позивач на підтвердження страхового стажу надав відповідачам архівні довідки №03-01/414 від 12.03.2020, №03-01/415 від 12.03.2020, №03-01/416 від 12.03.2020, №03-01/417 від 12.03.2020, №03-01/418 від 12.03.2020, видані архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації, та довідку №04-01/116 від 15.04.2025, видану архівним відділом №2 Тернопільської районної військової адміністрації (а.с.17-22).

Відомості довідки №03-01/416 від 12.03.2020 згідно з рішенням відповідача від 04.04.2025 враховані до страхового стажу позивача. Така довідка стосується кількості відпрацьованих днів за рік у період 1990 року (43,3 дні), 1993 року (348 дні) та 1994 року (304 дні).

Відповідно відповідачем зараховано такий період роботи в колгоспі ім. Шевченка: з 15.04.1990 по 15.12.1990 1 місяць 18 днів, з 01.07.1993 по 31.12.1994 1 рік 6 місяців (а.с.52).

Довідка №03-01/414 від 12.03.2020 містить відомості щодо заробітної плати ОСОБА_1 за червень, жовтень, листопад 1980 року, за лютий 1981 року, за травень-грудень 1984 року, за березень -червень 1986 року, за січень- червень 1987, жовтень-листопад 1987 року, квітень -травень 1988 року, за липень-вересень 1989 року та за квітень 1990 року. Також у довідці зазначено, що табуляграм по оплаті праці за грудень 1982 року, липень-грудень 1985 року, липень-грудень 1986 року, липень-вересень 1987 року, січень-березень, липень-вересень 1988 року, січень-червень, жовтень-грудень 1989 року для зберігання в архів не надходили (а.с.17).

В довідці №03-01/415 від 12.03.2020 наявні відомості щодо заробітної плати ОСОБА_1 за період з липня 1993 року по грудень 1994 року. Ця ж довідка містить інформацію про те, що за 1992 рік, за січень-червень 1993 року, за 1995-1997 роки позивач в книгах обліку праці та розрахунків не значиться. За 1998-2000 роки книги обліку праці та розрахунків на зберігання до архіву не надходили (а.с.18).

Позивачем також надано довідку від 12.03.2020 №03-01/417, в якій зазначено, що книги обліку трудового стажу колгоспу імені Шевченка для зберігання в архівний відділ Кременецької районної державної адміністрації не надходили (а.с.20).

У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, а саме архівних довідок чи записів трудової книжки позивача про його роботу у колгоспі імені Шевченка, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, архівних установ із відповідними запитами.

Відповідачем 2 в рішенні зазначено, що періоди роботи з 1987 по 1990 згідно з архівною довідкою від 12.03.2020 № 03-01/414, з 1991 по 1992 згідно з архівною довідкою від 05.02.2025 №12/04-10 про нараховані суми заробітку можливо зарахувати після надходження акту зустрічної перевірки первинних документів.

З цього приводу суд зазначає, що матеріали справи містять акти ГУ ПФУ в Тернопільській області №1900-1003-1/1754 від 24.04.2025 та №1900-1003-1/1753 від 24.04.2025 проведення перевірки архівних довідок, а саме довідок від 12.03.2020 №03-01/414, №03-01/415, за результатами яких розбіжностей з даними первинних документів та архівних довідок про заробітну плату не встановлено (а.с.53-54, 75-76).

Окрім того, матеріали справи містять акт ГУ ПФУ в Тернопільській області №1900-1003-1/1529 від 09.04.2025 перевірки довідки від 05.02.2025 №12/04-10 про заробітну плату, видану Вишнівецькою селищною радою на підставі архівних документів (а.с.57-58).

За наслідками цієї перевірки встановлено розбіжності з даними первинних документів книг про нарахування заробітної і плати і рекомендовано Вишнівецькій селищній раді видати нову довідку. Така нова довідка видана Вишнівецькою селищною радою 09.04.2025 №114/01-23 на підставі архівних документів - Книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1991-1992 роки в Вишнівецькому МПМК-5, та містить відомості про заробітну плату ОСОБА_1 у Вишнівецькому МПМК-5 за період з січня 1991 року по квітень 1992 року.

Отже, позивач у період з січня 1991 року по квітень 1992 року перебував у трудових відносинах з Вишнівецьким МПМК-5, а не працював у колгоспі ім. Шевченка, як вказує у позові.

Матеріали справи містять ще архівну довідку від 15.04.2025 №04-01/116, видану архівним відділом №2 Тернопільської районної державної адміністрації про те, в документах архівного фонду ВАТ «Збаразький Агрохімкомплекс» у книгах наказів з особового складу є відомості про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 24.05.1988 року трактористом-машиністом 3-го класу в Вишнівецький механзавод (наказ від 24.05.1988) та звільнення з 20.01.1989 (наказ від 27.07.1989) (а.с.22).

За таких обставин, суд погоджується з відповідачами, що записи трудової книжки ОСОБА_1 про його роботу у колгоспі ім. Шевченка мають бути підтвердженні додатковими відомостями про його трудову участь, у тому числі архівними документами, бо не узгоджуються з іншими документами, що подавалася заявником для призначення пенсії.

На час розгляду справи у суді, видача усіх архівних довідок перевірена ГУ ПФУ в Тернопільській області, а тому до страхового стажу позивача мають враховуватися усі періоди, за які він отримував заробітну плату, оскільки інші відомості щодо трудової участі ОСОБА_1 в громадському господарстві відсутні в архівних документах колгоспу ім. Шевченка, або такі документи до архівної установи не подавалися.

Отож, періоди роботи позивача у колгоспі ім. Шевченка, які відображені у трудовій книжці ОСОБА_1 , повинені бути зараховані до страхового стажу позивача з урахуванням відомостей архівних довідок про заробітну плату позивача від 12.03.2020 №03-01/414, №03-01/415 та з урахуванням вже зарахованого страхового стажу, а саме: січень-лютий 1978 року, червень, жовтень-листопад 1980 року, лютий 1981 року, травень-грудень 1983 року, 1984 рік, березень-червень 1986 року, січень-червень, жовтень-грудень 1987 року, квітень-травень 1988 року, липень-вересень 1989 року, квітень 1990 року (період з липня 1993 року по грудень 1994 року вже зарахований відповідачем 2).

Також зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає період роботи у Вишнівецькому механзаводі з 24.05.1988 по 20.01.1989 на підставі архівної довідк від 15.04.2025 №04-01/116, виданої архівним відділом №2 Тернопільської районної державної адміністрації, та у Вишнівецькому МПМК-5 з січня 1991 року по квітень 1992 року на підставі довідки, виданої Вишнівецькою селищною радою 09.04.2025 №114/01-23. Такі періоди є спірними, представник позивача лише невірно вказав щодо цих періодів місце роботи.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок з 15.03.2000 по 15.10.2001, то підставою відмови такий зарахувати є відсутність відомостей у системі персоніфікованого обліку, проте наявність таких відомостей про застрахованих осіб до 01.01.2004 була необов`язковою. Відомостей трудової книжки позивача достатньою для підтвердження його страхового (трудового) стажу при призначенні пенсії за віком за цей період та не потребує підтвердження додатковими документами.

Отож до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню і трудова діяльність в Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок з 15.03.2000 по 15.10.2001.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №98 від 04.04.2025 в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів трудової діяльності є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за віком з 26.03.2025, то суд зазначає таке.

За нормами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 65 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто набув право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV при наявності необхідного страхового стажу.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складає 5 років 2 місяці 22 дні (а.с.13, 52), про що також вказано в оскаржуваному рішенні (а.с.12).

Разом з тим, щодо наявності у позивача страхового стажу не менше 15 років, то у суду відсутній розрахунок такого стажу і такі повноваження щодо обчислення страхового стажу при призначенні пенсії належать до виключних повноважень органів пенсійного фонду, а тому суд не може підміняти собою такий орган і проводити відповідні обчислення страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15, яка зводиться до того, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу

Отже, суд приходить до переконливого висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача після зарахування спірних періодів повторно розглянути заяву позивача від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком. Позовна вимога підлягає задоволенню частково.

При цьому, суд не має підстав робити висновок про те, що при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком з врахуванням висновків суду, викладених у цій справі, та за наявності підстав для призначення пенсії, територіальне управління Пенсійного фонду України порушуватиме права позивача, не призначаючи, чи не виплачуючи таку пенсію.

Питання про призначення пенсії позивачу має вирішувати ГУ ПФУ в Черкаській області, яке визначене за принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача від 26.03.2025. Такий відповідач приймав оскаржуване рішення, а тому й повинен у подальшому вчинити дії, пов`язані з призначенням пенсії позивачу, що узгоджується з положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, з змінами і доповненнями.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прав позивача не порушено.

Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Стосовно дати призначення пенсії, то позивач просив таку призначити з 26.03.2025, тому у разі наявності у ОСОБА_1 достатнього страхового стажу для призначення пенсії (при повторному розгляді заяви), таку необхідно призначити з цієї дати.

З огляду на викладене вище, відповідно до частини другої статті 9 КАС України (якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень) наявні підстави для виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області, №98 від 04.04.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до його страхового стажу трудову діяльність у колгоспі ім. Шевченка відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 та з урахуванням відомостей архівних довідок про заробітну плату від 12.03.2020 №03-01/414, №03-01/415, у Вишнівецькому механзаводі з 24.05.1988 по 20.01.1989 на підставі архівної довідки від 15.04.2025 №04-01/116, у Вишнівецькому МПМК-5 з січня 1991 року по квітень 1992 року на підставі архівної довідки від 09.04.2025 №114/01-23, та в Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок з 15.03.2000 по 15.10.2001, з урахуванням вже зарахованих періодів.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, ГУ ПФУ в Черкаській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 24.09.2025 (а.с.7).

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №98 від 04.04.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу трудову діяльність у колгоспі ім. Шевченка з 10.06.1980 по 31.12.1990 та з 01.05.1992 по 29.02.2000 з урахуванням відомостей архівних довідок про заробітну плату від 12.03.2020 №03-01/414, від 12.03.2020 №03-01/415, виданих архівним відділом Кременецької районної державної адміністрації, у Вишнівецькому механзаводі з 24.05.1988 по 20.01.1989 на підставі архівної довідки від 15.04.2025 №04-01/116, виданої архівним відділом №2 Тернопільської районної державної адміністрації, у Вишнівецькому МПМК-5 з січня 1991 року по квітень 1992 року на підставі довідки, виданої Вишнівецькою селищною радою 09.04.2025 №114/01-23, та періоди роботи в Приватному сільськогосподарському підприємстві Барвінок з 15.03.2000 по 15.10.2001, з урахуванням вже зарахованих періодів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в )

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вулиця Смілянська, 23, місто Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 28 листопада 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.