Справа № 380/9326/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9326/24 пров. № А/857/13148/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.

Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року (головуючий суддя Кисильова О.Й.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Львів, у справі №380/9326/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди його участі в антитерористичній операції та період проходження військової служби у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії російської федерації з 06.10.2015 до 06.03.2016, з 28.04.22 до 22.12.22, з 17.01.23 до 11.05.23, з 17.06.23 до 09.08.23, з 23.08.23 до 29.11.23 та з 13.12.23 до 04.02.24 у потрійному розмірі;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної періоду роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком № 1 і до розрахунку середньої заробітної плати позивача період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням збільшеного страхового стажу з 21.05.2023 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також виплату перерахованої пенсії провести з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три, періодів безпосередньої участі в антитерористичній операції та у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три, періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції та у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023. Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 21.05.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на зарахування вказаних періодів служби до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці. Разом з тим, позивачу зараховано до страхового стажу час проходження військової служби в період з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023 із урахуванням кратності «1». При цьому жодних доказів про звернення до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періодів проходження військової служби з 01.07.2023 до 09.08.2023, з 23.08.2023 до 29.11.2023, з 13.12.2023 до 04.02.2024, із наданням додаткових документів, що підтверджують участь позивача у бойових діях у ці періоди, та відповідно, відмови пенсійного органу у пільговому зарахуванні цих періодів, позивач суду не надав, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. Також суд зазначив, що позивачу необхідно зарахувати до загального страхового стажу та до пільгового/підземного стажу за Списком № 1 період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», оскільки відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для не зарахування періоду роботи через несплату підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України. Також судом зазначено, що оскільки перерахунок пенсії позивача з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, ще не проведений, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», не врахує заробітну плату, яка отримана на вказаному Підприємстві за цей період, відтак зазначена вимога, на думку суду, є передчасною, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в частині позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, в оскаржуваній частині скасувати та в позові відмовити. Апеляційну скаргу мотивує тим, що час проходження військової служби в особливий період позивачу врахований до страхового стажу (без врахування кратності). Водночас, чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періоду проходження військової служби при обчисленні пенсії відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначає, що період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», не зарахований до страхового стажу позивача та не врахована заробітна плата, оскільки вказаним Підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до запису № 29 трудової книжки ОСОБА_1 від 05.06.1991 серії НОМЕР_1 , позивач з 03.06.2014 та по теперішній час працює на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Посвідченням 21.07.2016 серії НОМЕР_2 підтверджується статус учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Згідно із наказами керівника оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.10.2015 № 279 та від 06.02.2016 № 66 позивач брав безпосередню участь в Антитерористичні операції на території Донецької та Луганської областей у період з 06.10.2015 до 06.02.2016.

Зі змісту рішення від 04.12.2023 № 53 убачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.05.2023 у зв`язку із уточненням даних в ЕПС.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 (у зв`язку із уточненням даних в ЕПС), позивачу, окрім іншого, зараховано до страхового стажу час проходження військової служби у період з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023 із урахуванням кратності «1» (без врахування кратності 3).

Відповідно до довідки від 04.02.2024 № 1482/43/52, виданої військовою частиною НОМЕР_3 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, капітан ОСОБА_1 , дійсно в період з 28.04.2022 до 22.12.2022, з 17.01.2023 до 11.05.2023, з 17.06.2023 до 09.08.2023, з 23.08.2023 до 29.11.2023, з 13.12.2023 до теперішній час (04.02.2024 - дата видачі довідки) бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецькій, Луганській та Харківській областях.

28.11.2023 адвокат позивача звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із адвокатським запитом про надання інформації про розрахунок пенсії.

07.12.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 1300-5903-8/179240 повідомило ОСОБА_1 , що період роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» не зарахований до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 та не враховано заробітну плату за вказаний період, оскільки на час призначення пенсії Підприємство не сплатило страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також відповідач повідомив позивача, що час проходження військової служби в періоди з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023 зараховані до страхового стажу (без врахування кратності) та врахована заробітна плата за вказані періоди, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періоду проходження військової служби в особливий період при обчисленні пенсії відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи свої права та інтереси порушеними у зв`язку із протиправними діями відповідача щодо розрахунку страхового та пільгового стажу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003(далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-VI періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-VI передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону №1058-VI зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-VI право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 призначена дострокова пенсія за віком, як учаснику бойових дій.

Щодо зарахування періоду проходження військової служби на пільгових умовах, апеляційний суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Водночас, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено види військової служби, до яких, зокрема віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №№2011-XII), передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення №530).

Так, пунктом 1.1. Положення №530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічне правозастосування наведених норм викладено Верховним Судом у постанові від 31.08.2022 у справі № 185/6919/16-а.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, були предметом розгляду у Верховному Суді у постановах від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) у яких Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Як видно з матеріалів справи, позивач має відповідне посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Згідно наказів керівника оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.10.2015 № 279 та від 06.02.2016 № 66, позивач брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 06.10.2015 до 06.02.2016.

Окрім цього, відповідно до довідки від 04.02.2024 № 1482/43/52 капітан ОСОБА_1 , дійсно у період з 28.04.2022 до 22.12.2022, з 17.01.2023 до 11.05.2023, з 17.06.2023 до 09.08.2023, з 23.08.2023 до 29.11.2023, з 13.12.2023 по теперішній час (04.02.2024 - дата видачі довідки) бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецькій, Луганській та Харківській областях.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведеним підтверджується участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецькій, Луганській та Харківській областях, а тому ОСОБА_1 має право на зарахування вказаних періодів служби до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії пенсійного органу щодо не зарахування періодів проходження військової служби в особливий період, а саме з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023, як участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з агресією рф проти України, до страхового стажу у трикратному розмірі, є протиправними.

Щодо не зарахування періоду роботи позивача з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», оскільки відсутня сплата страхових внесків в даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058 застрахована особа фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058 встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум із їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до запису № 29 трудової книжки ОСОБА_1 від 05.06.1991 серії НОМЕР_1 , позивач з 03.06.2014 працював на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

В індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) зазначено відомості про нарахування страхувальником ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» сум заробітку, проте у певних графах відсутні дані про сплату страхових внесків.

Відповідно до листа Головного управління ПФУ у Львівській області № 1300-5903-8/179240, період роботи ОСОБА_1 з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» не зарахований до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 та не враховано заробітну плату за вказаний період, оскільки на час призначення пенсії Підприємство не сплатило страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період лише з тих підстав, що ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» не сплатило єдиний внесок, не може бути підставою для позбавлення пенсіонера права на пенсію у відповідному розмірі з урахуванням періоду його трудової діяльності, оскільки застрахована особа не відповідає за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

Відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за вказані періоди не може бути підставою для не зарахування таких до страхового та пільгового стажу для призначення пенсії позивачу.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи не були сплачені.

Отже, фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків і це не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року по справі № 535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу один місяць за три місяці час проходження військової служби в період з 24.04.2015 до 31.07.2015, з 03.08.2015 до 15.06.2017 та з 26.02.2022 до 30.06.2023, та вважає правильно обраним способом захисту порушеного права зобов`язання Головне управління ПФУ у Львівській області такі періоди зарахувати у кратному розмірі. Крім того, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», що має наслідком, як це правильно констатовано судом першої інстанції, зобов`язати відповідача здійснити з 21.05.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії, зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 01.10.2021 до 28.02.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», урахуванням виплачених сум.

Оскільки сторони не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові, то в силу приписів ст.308 КАС України таке не є предметом апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог частково, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі №380/9326/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний