Справа № 380/24740/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24740/24 пров. № А/857/34697/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Глушка І.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року (головуючий суддя Мричко Н.І., 14:12 год., м. Львів, повний текст виготовлено 21 липня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкову вимогу форми Ф від 18.09.2023 №0-1301; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми ПС від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми Р від 15.06.2023 №409; податкове повідомлення - рішення форми ПС від 15.06.2023р. №409; податкове повідомлення - рішення форми ПС від 15.06.2023 №409.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у лютому 2022 року було проведено державну реєстрацію припинення її підприємницької діяльності, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис. Вказує, що через рік після цього контролюючим органом було видано наказ №682-ґпп від 28.02.2023 року «Про проведення документальної позапланої невиїзної перевірки ОСОБА_1 », а 03.03.2023 - складено повідомлення №6264/6/13-01-24-09 про проведення перевірки ОСОБА_1 . Зазначає, що ні наказу про проведення перевірки, ні повідомлення, ні вимоги щодо подання первинних документів до перевірки вона не отримувала; перевірку було проведено без її присутності та без аналізу наявних документів бухгалтерського та податкового обліку.

Також зауважує, що з акту перевірки вбачається, що таким охоплено період підприємницької діяльності понад п`ять років з 01.01.2017 по 21.02.2022 року, відповідно й донарахування податкових зобов`язань відповідачем здійснено за цей період. Наголошує, що на момент припинення нею підприємницької діяльності податкове законодавство не встановлювало обов`язку щодо зберігання документів бухгалтерського обліку понад трирічний термін.

Крім того, зазначає, що відповідачем не було надано жодних обгрунтованих пояснень щодо охопленого перевіркою терміну діяльності підприємця, як і не міститься жодних висновків щодо цього в оскаржуваному рішенні першої інстанції.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Під час апеляційного розгляду позивач підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 21.06.2016 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та з 21.02.2022 знята з обліку.

На підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 28.02.2023 №682-ПП у період з 10.04.2023 по 14.04.2023 посадові особи ГУ ДПС Львівській області провели документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 21.02.2022.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 21.04.2023 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 21.02.2022 встановлено порушення вимог:

1. п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.177.5, абз.2 п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022;

2. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 ст. 44, пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.167.1 ст.167, п. 177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 551 271,35 грн, в тому числі за 2017 рік - 52 888,02 грн, за 2018 рік - 83 799,19 грн, за 2019 рік - 93 693,06 грн, за 2020 рік - 128 601,01 грн, за 2021 рік - 170 898,36 грн, за 2022 рік - 21 391,71 грн;

3. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 п.44.6 ст. 44, пп.54.3.1 п.54.3 ст.54, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4, п.177.10 ст.177, п.п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору на суму 45 939,29 грн., в тому числі за 2017 рік - 44 07,34 грн, за 2018 рік - 6 983,27 грн, за 2019 рік 7 807,76 грн, за 2020 рік - 10 716,75 грн, за 2021 рік - 14241,53 грн, за 2022 рік 1782,64 грн;

4. п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, п.49.2, п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, абз. б п.202.1 ст.202, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті неподання податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року;

5. п.181.1 ст.181, п.183.2, п.183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 5 906,00 грн., в тому числі за січень 2022 року 4 141,20 грн., за лютий 2022 року - 1 764,80 грн.;

6. п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання по акцизному податку за період, що перевірявся, на суму 3 648,69 грн., а саме, за січень 2022 року;

7. п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

18.09.2023 ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу форми Ф від 18.09.2023 року №0-1301 на суму 802078,82 грн та податкові повідомлення рішення форми Р від 15.06.2023 №409 на суму 551 271,35 грн, від 15.06.2023 №409 на суму 137 817,80 грн., від 15.06.2023 №409 на суму 340,00 грн. за платежем (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування), від 15.06.2023 №409 на суму 45 939,29 грн., від 15.06.2023 №409 на суму 11 484,82 грн., за платежем (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування), від 15.06.2023 №409 на суму 5906,00 грн., від 15.06.2023 №409 на суму 1 476,50 грн., від 15.06.2023 №409 на суму 340,00 грн з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), від 15.06.2023 №409 на суму 1020,00 грн. - адміністративні штрафи санкції та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС у Львівській області.

Вважаючи, що ГУ ДПС у Львівській області не було дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на недотримання процедури проведення перевірки, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з дотриманням чинного законодавства, судом не встановлено порушень процедури проведення документальної перевірки та оформлення акту такої перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Колегія суддів наголошує, що скаржником не оспорюються встановлені контролюючим органом правопорушення по суті, а тому суд апеляційної інстанції оцінку таким не надає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до порушення процедури проведення позапланової документальної невиїзної перевірки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 20.1.4 статті 20 ПК України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 була призначена на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області №682-ПП від 28.02.2023, виданого відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 79.2, 79.3, 79.5 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Верховний Суд у постанові 02 вересня 2020 року у справі № 820/3426/16 вказав, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення. Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Верховний Суд неодноразово зазначав (постанова від 06.08.2019 у справі №520/8681/18, постанова від 10.06.2020 у справі №826/10659/16), що у разі належного направлення документів за податковою адресою платника податків рекомендованим листом контролюючий орган вважається таким, що виконав свій обов`язок щодо повідомлення платника податків.

Аналізуючи наведені норми, а також практику Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку. Невиїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДПС у Львівській області копію наказу від 28.02.2023 № 682-ПП «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » та повідомлення про проведення перевірки від 03.03.2023 №6264/6/13-01-24-09, у якому зазначено про обов`язок платника надати до перевірки усі наявні документи, які стосуються предмету перевірки, надіслано 03.03.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штриховий ідентифікатор № 727).

Вказаний лист вручений 08.03.2023.

Акт перевірки від 21.04.2023 №9460/13-01-24-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2017 по 21.02.2022» та акт від 14.04.2023 № 509/13-01- 24-09/ «Про ненадання платником податків фізичною особою ОСОБА_1 документів для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки» надіслано ОСОБА_1 21.04.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штриховий ідентифікатор № 101).

Лист повернувся з відміткою пошти «повернення за закінченням терміну зберігання» 25.05.2023.

Податкові повідомлення-рішення від 15.06.2023 року № 409, № 409, № 409, № 409, № 409, № 409, прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки (акт перевірки від 21.04.2023 року № 9460/13-01-24-09/ НОМЕР_1 ), та розрахунки штрафних санкцій надіслано ОСОБА_1 16.06.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення 675.

Лист повернувся з відміткою пошти «за вказаною адресою не проживає» 20.07.2023.

Усі зазначені листи надіслано платнику податків фізичній особі ОСОБА_1 на податкову адресу - АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Приписами абз. 2 пункту 42.5 ст. 42 ПК України визначено, що у разі, коли пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику.

Колегія суддів зазначає, що Податковий Кодекс не містить вимоги щодо відслідковування чи доведення податковим органом факту отримання листа платником або його представником. Достатнім підтвердженням належного надіслання податкових повідомлень-рішень є сам факт направлення таких платнику.

Відповідно до п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків-фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Обов`язку контролюючого органу надсилати платнику документи, прийняті за результатами проведення перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень від податкових органів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що такі не містять доказів того, що повідомлення та наказ направлялись платнику неналежним чином або що податкова адреса платника була змінена чи некоректно вказана контролюючим органом.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення надіслано (вручено) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, а позивачем не надано доказів, які б спростували факт її належного повідомлення контролюючим органом про проведення позапланової невиїзної перевірки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач вважається належним чином повідомленою про проведення перевірки та мала можливість надати до перевірки документи, що вимагались, але не скористалася цим.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було надано жодних обгрунтованих пояснень щодо охопленого перевіркою терміну діяльності позивача, то колегія суддів такі не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Як вже було встановлено, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 21.06.2016 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та з 21.02.2022 знята з обліку.

На підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 28.02.2023 №682-ПП, у період часу з 10.04.2023 по 14.04.2023 ГУ ДПС Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 21.02.2022.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) контролюючий орган, крім випадків визначених пунктом 102.2 статті 102, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПК України, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Судом першої інстанції слушно зауважено, що відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України було встановлено мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID 19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України. 27.05.2022 набрав чинності Закон України від 12 травня 2022 року № 2260-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану, яким внесено зміни, зокрема, до п.п. 69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПКУ щодо відновлення перебігу строків проведення перевірок. Так, відповідно до п.п. 69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПКУ для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім визначених п.п. 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПКУ випадків, зокрема, строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що контролюючий орган протягом дії карантину та воєнного стану в Україні має право проводити перевірки, визначені у п.п. 69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, за період, який перевищує 1095 днів, оскільки строки давності, визначені статтею 102 ПК України, продовжуються на період починаючи з дати початку дії карантину до набрання чинності Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану.

Таким чином, судом першої інстанції було надано оцінку обставинам щодо охопленого перевіркою терміну підприємницької діяльності позивача і колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з дотриманням чинного законодавства.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, враховуючи те, що документальна позапланова невиїзна перевірка проведена з дотриманням процедурних вимог Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 310, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі №380/24740/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. В. Глушко
М.А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 листопада 2025 року