Справа № 340/5940/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року м.Дніпросправа № 340/5940/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 340/5940/22 (суддя Казанчук Г.П, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління культури і туризму Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління культури і туризму Олександрійської міської ради звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов`язати ОСОБА_1 (далі відповідач) укласти з Управлінням культури і туризму Олександрійської міської ради Кіровоградської області охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - Першу міську бібліотеку (початок XX ст.), що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 4, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - об`єктом культурної спадщини, який в силу Закону України ''Про охорону культурної спадщини'' зобов`язаний укласти охоронний договір з Управлінням культури і туризму Олександрійської міської ради. Проте, незважаючи на численні звернення до ОСОБА_1 , охоронний договір так і не укладений. Не укладення охоронного договору може привести до знищення пам`ятки культури, а відтак вказане може призвести до порушення інтересів територіальної громади.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року в задоволенні позовних вимог прокурора було відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове, яким позов прокурора задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до адміністративного договору не може застосовуватись поняття свобода договору, а його умови мають відповідати тим, що зазначені у нормативно-правовому акті, який є підставою його укладання. У позові прокурора зазначено вимогу про зобов`язання відповідача укласти охоронний договір з Управлінням культури і туризму Олександрійської міської ради на об`єкт культурної спадщини на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

За клопотанням відповідача апеляційне провадження у справі зупинялось до набрання законної сили рішенням у справі №340/504/23. Так, в межах адміністративної справи № 340/504/23 відповідачем оскаржувалися розпорядження голови Кіровоградської обласної адміністрації від 07.08.1997р №261-р «Про перелік пам`яток містобудування, архітектури садово-паркового мистецтва загальнодержавного і місцевого значення та виявлення пам`яток», розпорядження №792-р від 28.12.2004р та розпорядження №102-р від 29.01.2020р..

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2025 року було поновлено провадження у справі № 340/5940/22, а справу призначено до розгляду.

Відповідач надіслав на адресу суду письмове клопотання, в якому просив зупинити провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі №340/504/23. До клопотання була приєднана копія ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження у справі № 340/504/23.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що наразі існує інший спір щодо правомірності розпоряджень голови Кіровоградської обласної державної адміністрації, існування яких та не виконання вимог щодо укладання охоронного договору на їх підставі, і стало підставами для звернення прокурора до суду з даним позовом до відповідача.

Прокурором були направлені до суду заперечення проти заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі. В запереченнях зазначає, що законні підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні, оскільки рішення судів у справі №340/504/23, якими ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування розпоряджень голови Кіровоградської обласної державної адміністрації, набрали законної сили.

Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України, на яку посилається відповідач, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В спірному випадку рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 340/504/23 набрали законної сили. Відкриття Верховним Судом касаційного провадження не є підставою для зупинення апеляційного провадження у даній справі згідно з п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу прокурора не подавав.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно з розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2004 №792-р ''Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07.08.1997 № 261-р'' до Переліку виявлених об`єктів містобудування, архітектури та садово-паркового мистецтва в Кіровоградській області занесено, зокрема, Першу міську бібліотеку (початок ХХ ст.), що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. 6го Грудня, 4. (а.с.97-99).

З дня внесення об`єкту до Переліку, останній набуває статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Відповідно до інформації Управління культури і туризму Олександрійської міської ради, власником Першої міської бібліотеки (поч. ХХ ст.), що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 4, є ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2022 №316193717 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0895 га з кадастровим номером :10:259:0053 з цільовим призначенням ''Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі'', що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 01.12.2022 №322/11/1 Управління культури і туризму Олександрійської міської ради повідомило Олександрійську окружну прокуратуру про те, що ним неодноразово направлялися листи ОСОБА_1 з пропозицією укласти охоронний договір на дану пам`ятку архітектури, проте охоронний договір на об`єкт культурної спадщини на цей час так і не укладено. Примірники типового охоронного договору направлялися власнику будівлі та отримано ним, але відповідач ухиляється від укладення охоронного договору.

Наведене стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом про зобов`язання ОСОБА_1 укласти охоронний договір

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що за ухилення від підписання охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини законодавець передбачив відповідальність. При цьому, доказів того, що Управління культури і туризму Олександрійськової міськовї ради вживало заходів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ухилення від укладення договору, матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначив, що прокурором не було заявлено позовну вимогу про зобов`язання відповідача укласти договір саме у конкретно визначеній редакції, що взагалі виключає можливість задоволення даного позову, оскільки вимоги охоронного договору мають бути досліджені в судовому засіданні на предмет їх відповідності. Тобто, судове рішення про спонукання укладення договору без конкретизації істотних умов такого договору, в подальшому призведе до неможливості реального виконання такого рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначаються Законом України Про охорону культурної спадщини від 08.06.2000 р. № 1805-III (далі Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1805-ІІІ, об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною шостою статті 3 Закону № 1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини, за змістом частини першої якої до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них (пункт 14).

Відповідно до пункту 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.

Частиною першою статті 13 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 23 Закону № 1805-ІІІ встановлено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1768 (далі Порядок № 1768).

Пунктом 1 Порядку № 1768 передбачено, що охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1768 власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Як встановлено судом, розпорядженням Кіровоградської обласної державної адміністрації №261-р від 07.08.1997 затверджений перелік пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва загальнодержавного і місцевого значення та виявлених пам`яток. До переліку виявлених пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва під номером 136 включена Перша міська бібліотека м. Олександрії початок ХХ століття за адресою вулиця 6 грудня, будинок 4.

Законом України №1692 від 20.04.2004 затверджена Загальнодержавна програма збереження і використання об`єктів культурної спадщини на 2004 2010 роки, згідно якої близько 9400 населених пункти мають понад 70 тисяч об`єктів культурної спадщини, що потребують дослідження та взяття на облік. Основним завданням Програми є забезпечення державного обліку та контролю за збереженням і використанням об`єктів культурної спадщини. Одним із запланованих заходів передбачалось уточнення переліку пам`яток, їх моніторинг та інвентаризація.

На виконання Закону України №1692 від 20.04.2004, розпорядженням Кіровоградської обласної державної адміністрації №792-р від 28.12.2004 внесені зміни та доповнення до розпорядження №261-р від 07.08.1997 та до переліку виявлених пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва внесені нові об`єкти, в тому числі: під номером 132 Перша міська бібліотека м.Олександрії початок ХХ століття за адресою вулиця 6 грудня, будинок 4.

Розпорядженням Кіровоградської обласної державної адміністрації №102-р від 29.01.2020 внесені зміни та доповнення до розпорядження №261-р від 07.08.1997 та до переліку виявлених пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва внесені нові об`єкти, в тому числі під номером 120 Перша міська бібліотека м. Олександрії початок ХХ століття за адресою вулиця 6 грудня, будинок 4.

ОСОБА_1 оскаржив до суду зазначені вище розпорядження Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 року, яке набрало законної сили 18.06.2025р., ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування спірних розпоряджень Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо внесення до переліку виявлених пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва нових об`єктів, в тому числі під номером 120 Перша міська бібліотека м. Олександрії (початок ХХ століття) за адресою вулиця 6-го грудня, будинок 4.

На час прийняття розпоряджень була чинна Інструкція про порядок обліку, збереження, утримання, використання, реставрації нерухомих пам`ятників історії і культури, затверджена Наказом Міністерства культури СРСР №203 від 13.05.1986.

Відповідно до пункту 8 Інструкції, державному обліку підлягають всі пам`ятки історії і культури незалежно від того, у кого у користуванні чи у власності вони знаходяться.

З дня внесення об`єкту до Переліку, останній набуває статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Відповідач не заперечує, що є власником будівлі за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 4.

Відповідно, власник пам`ятки повинен був не пізніше місяця після отримання пам`ятки у власність (в цьому випадку з моменту включення об`єкта до відповідного переліку) укласти охоронний договір.

Згідно правових норм національного законодавства і положень актів міжнародного права, ратифікованих Україною, культурна спадщина перебуває під охороною закону, а держава забезпечує збереження об`єктів, що становлять культурну цінність, до яких Закон України «Про охорону культурної спадщини» відносить й території, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність, зокрема, історичні ареали населених місць.

Збереження об`єктів культурної спадщини, їх охорона, яка полягає, у тому числі, у запобіганні їхньому руйнуванню або заподіянню шкоди, зокрема, у результаті здійснення несанкціонованої господарської діяльності, забезпеченні захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є одним із пріоритетних та головних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, Україною взято міжнародне зобов`язання визнавати громадський інтерес до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства, сприяти захистові культурної спадщини як важливого фактору для спільних цілей сталого розвитку, культурного різноманіття й сучасної творчості, визнавати цінність культурної спадщини, яка знаходиться на її території як в цілому, так і у певних населених пунктах - історичних населених містах України.

Відтак, під час здійснення охорони культурної спадщини уповноважені органи державної влади керуються у своїй діяльності приписами спеціального закону, а саме Закону України «Про охорону культурної спадщини», зокрема, якщо предметом охоронних заходів є забезпечення збереження характерних властивостей об`єкта культурної спадщини.

Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі статті 23 Закону.

Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Таким чином, законодавством передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.

У спорах, що виникають з приводу укладення охоронного договору, належним позивачем є орган охорони культурної спадщини, яким є відповідне управління (або відділ) містобудування та архітектури виконкому міської ради або облдержадміністрації (її департамент), а відповідачем - власник пам`ятки культурної спадщини. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 620/17968/21.

Якщо власник пам`ятки ухиляється від укладення такого договору, орган охорони культурної спадщини має право звернутися до суду з позовом про примусове укладення охоронного договору. Якщо відповідний орган не реалізує таке повноваження, тобто, не здійснює захист законних інтересів держави, право звернутися до суду з позовом про зобов`язання власника пам`ятки культурної спадщини укласти такий договір отримує прокурор відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII.

Звернення прокурора до суду з позовом до власника пам`ятки, який ухиляється від укладення охоронного договору, про зобов`язання укласти такий договір спрямовано на забезпечення охорони культурної спадщини України, тобто, відповідає інтересам держави, які прокурор має захищати у разі нездійснення або неналежним чином здійснення відповідним управлінням (або відділом) містобудування та архітектури виконкому міської ради або облдержадміністрації (її департамент) своїх повноважень.

Враховуючи, що відповідачем як власником будівлі - пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення не укладено охоронний договір, позовні вимоги про зобов`язання його укласти такий договір підлягали задоволенню.

Доводи відповідача у відзиві на те, що об`єкт не внесений до Державного реєстру пам`яток культурної спадщини, а отже відсутні підстави для укладання охоронного договору, суд визнає необґрунтованими, адже приписи Закону № 1805-ІІІ та положення Порядку № 1768 не встановлюють обов`язковою умовою укладення охоронного договору внесення пам`ятки до Державного реєстру пам`яток культурної спадщини.

Судом першої інстанції надано невірну оцінку встановленим у справі обставинам, доказам, що подавалися сторонами, що призвело до помилкового вирішення спору, та у відповідності до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскарженого рішення суду, з прийняттям нового про задоволення позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.3, 4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровогравдської обласної прокуратури - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 340/5940/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління культури і туризму Олександрійської міської ради - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) укласти з Управлінням культури і туризму Олександрійської міської ради Кіровоградської області (, зареєстроване місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59) охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - Першу міську бібліотеку (початок XX ст.), що знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 4, на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак