Справа № 160/11087/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/11087/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Ясенової Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року в адміністративній справі №160/11087/25 (головуючий суддя першої інстанції Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2025р. № 06 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з 04 січня 2025 року.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку №1 наступні періоди:

з 01.09.1995 по 02.06.1998 навчання в Криворізькому коксохімічному технікумі Державної металургійної академії України м. Кривий Ріг Дніпропетровської області відповідно до архівної довідки №10/04-43 від 21.11.2024 відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Державного університету економіки і технологій»

з 03.06.1998 по 30.06.1999, з 01.07.1999 по 01.08.1999 відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 55-1975 від 12.12.2024

з 26.08.2002 по 31.12.2002, з 02.01.2003 по 31.01.2003, з 02.02.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.01.2004, з 05.02.2004 по 30.06.2004, з 16.07.2004 по 23.06.2005 перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №650551 від 14.02.2025.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком №1 відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04 січня 2025 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2025р. № 06 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з 04 січня 2025 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку №1 періоди роботи з 03.06.1998 по 30.06.1999 згідно довідки № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та період роботи з 01.07.1999 по 01.08.1999.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 14.03.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н,33028; ІК в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт вказує, що за результатами розгляду наданих документів встановлено, що вік заявниці 45 років 2 місяці 10 днів. Страховий стаж особи становить 29 років 4 місяці 10 днів з урахуванням кратності 51 рік 4 місяці 10 днів. Пільговий стаж особи (за Списком №1) становить 22 роки 2 місяці 17 днів. У зв`язку з недосягненням пенсійного віку було прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Вважає рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії позивачу обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.03.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2025 року № 06, за принципом екстериторіальності, відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1.

У рішенні вказано, що вік заявниці 45 років 2 місяці 10 днів.

Страховий стаж особи становить 29 років 4 місяці 10 днів з урахуванням кратності 51 рік 4 місяці 10 днів.

Пільговий стаж особи (за Списком №1) становить 22 роки 2 місяці 17 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано: періоди роботи з 03.06.1998 по 30.06.1999 згідно довідки № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки періоди роботи перетинаються з періодом навчання на денній формі; період роботи з 01.07.1999 по 01.08.1999, оскільки не долучена атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві.

Враховуючи вищевикладене, відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, в зв`язку із недосягненням пенсійного віку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 року визначено склад колегії суддів: Білак С.В. (суддя-доповідач), судді Чабаненко С.В.. Ясенова Т.І.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідна редакція статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213VIII.

До вказаних змін пункт «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було викладено у такій редакції: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. (пункт 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р.).

Згідно пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., зокрема застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Також у пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

Проте, у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно статті 150-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (стаття 152 Конституції України).

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 вказано, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Вказано, що Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що зміни до Закону № 1058-IV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року, тобто раніше ухвалення КСУ Рішення № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року. Тому відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ раніше визнав неконституційним. При цьому рішення КСУ про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

Велика Палата Верховного Суду не вважає можливим надавати оцінку положенням Закону № 1058-IV щодо їх відповідності чи невідповідності Конституції України в межах цієї справи, оскільки, як зазначено вище, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2025 року № 06, за принципом екстериторіальності, відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1. Вказано, що вік заявниці 45 років 2 місяці 10 днів. Страховий стаж особи становить 29 років 4 місяці 10 днів з урахуванням кратності 51 рік 4 місяці 10 днів. Пільговий стаж особи (за Списком №1) становить 22 роки 2 місяці 17 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано: періоди роботи з 03.06.1998 по 30.06.1999 згідно довідки № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки періоди роботи перетинаються з періодом навчання на денній формі; період роботи з 01.07.1999 по 01.08.1999, оскільки не долучена атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві. Враховуючи вищевикладене, відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, в зв`язку із недосягненням пенсійного віку.

Щодо не зарахування до страхового стажу вищезазначених періодів,

Яку вбачається з матеріалів справи, а саме копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 від 01.06.2000 року підтверджено, що позивач працювала повний робочий день апаратнико виробництва малотонажних продуктів, зайнятим у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також канцерогенів, в період з 03.06.1998 по 15.01.2003.

Зазначена професія передбачена позицією 1040200а-10065 підрозділу 2а розділу IV Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994р. № 162;

- апаратником виробництва малотонажних продуктів, зайнятим у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також канцерогенів, в період з 16.01.2003 по 3108.2004.

Зазначена професія передбачена позицією 4.2а підрозділу 2а розділу IV Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. № 36;

- апаратником конденсації, зайнятим у виробництві продуктів з наявністю у повітрі робочої зони шкідливих речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також канцерогенів, в період з 01.09.2004 по 02.08.2016. Зазначена професія передбачена позицією 4.2а підрозділу 2а розділу IV Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. №36;

- апаратником конденсації в період з 03.08.2016 по теперішній час. Зазначена професія передбачена підрозділом 2 розділу IV Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016р. №461.

Факт роботи ОСОБА_1 у важких умовах праці підтверджено наказами про атестацію робочих місць №189 від 29.03.1994, №393 від 02.08.1999, №417 від 20.03.2000, №300 від 18.04.2005, №349 від 02.04.2010, №347 від 30.03.2015, №315 від 30.03.2020 виданих ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Щодо не зарахування до стажу позивача періоди роботи з 03.06.1998 по 30.06.1999 згідно довідки № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, оскільки періоди роботи перетинаються з періодом навчання на денній формі та період роботи з 01.07.1999 по 01.08.1999, оскільки не долучена атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві.

Позивачем до заяви про призначення пенсії надано відповідне свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_3 від 29.08.2002р. та довідка ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №650551 від 14.02.2025 про підтвердження знаходження позивача з 26.08.2002 р. по 25.06.2005 р. у відпустці по догляду за дитиною, а також довідка № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Таким чином, надані позивачем документи є достатніми для зарахування до її страхового стажу періоду догляду за дитиною.

Відтак, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах порушує гарантоване Законом України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення на пільгових умовах пенсії за віком, як особі, яка досягла 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, отже відповідне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем набуто право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, задля належного захисту порушених прав позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2025р. № 06 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з 04 січня 2025 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку №1 періоди роботи з 03.06.1998 по 30.06.1999 згідно довідки № 55-1975 від 12.12.2024 року видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про підтвердження спеціального трудового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та період роботи з 01.07.1999 по 01.08.1999; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 14.03.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020.

Вимога щодо призначення пенсії з 04.01.2025 року не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії саме 14.03.2025 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року в адміністративній справі №160/11087/25 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року в адміністративній справі №160/11087/25- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя Т.І. Ясенова