Справа № 640/31651/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» звернулося до Окружного адміністративного суду мю. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві №2872464/44054783 від 15.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 30.06.2021;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» №12 від 30.06.2021 датою її подання на реєстрацію.

На виконання вимог Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" справу передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в межах господарської діяльності 08.04.2021 між ТОВ «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» та ТОВ «НВП «УКРОРГСИНТЕЗ» укладено договір підряду згідно якого позивач зобов`язався здійснити монтажні та пусконалагоджувальні роботи по улаштуванню систем вентиляції, теплопостачання і опалення.

На умовах даного договору 30.06.2021 ТОВ «НВП «УКРОРГСИНТЕЗ» прийняв у ТОВ «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» другу частину виконаних робіт на суму 233546,81, що підтверджується Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021.

Також судом встановлено, що ТОВ «НВП «УКРОРГСИНТЕЗ» здійснив оплату за виконані роботи, що підтверджується платіжним дорученням №901 від 05.07.2021.

На виконання вимог ПК України, за результатами цієї господарської операції за правилом першої події було складено податкову накладну №12 від 30.06.2021, яку подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, на загальну суму 233546,81 грн., в тому числі ПДВ - 38924,47 грн.

09.07.2021 на адресу позивача з Автоматизованої системи Єдине вікно подання електронних документів ДПС України надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно з якою податкова накладна №12 від 30.06.2021 доставлена до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена.

Як підставу зупинення реєстрації ПН зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.06.2021 №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.22.12, , відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=1.3965%, "P"=79417.61».

12.07.2021 позивачем надано письмові пояснення та долучено копії документів.

Рішенням №2872464/44054783 від 15.07.2021 ГУ ДПС у м. Києві відмовило у реєстрації податкової накладної №12 від 30.06.2021, з мотивів ненадання позивачем договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Не погодившись з таким рішенням позивачем подано скаргу до комісії центрального рівня та долучено копії документів для підтвердження господарської операції (т. 1 а.с 97-221).

02.08.2021 Комісією центрального рівня рішенням №34617/44054783/2 залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Пункт 201.1 статті 201 ПК України зобов`язує платника податку на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН. Пункт 201.10 статті 201 ПК України встановлює, що зареєстрована податкова накладна є для покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкових накладних та прийняття рішень про їх реєстрацію або відмову в реєстрації регулюється Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165), та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520).

Судом встановлено, що реєстрацію податкових накладних позивача зупинено на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку № 1165), а саме: «Обсяг постачання товару/послуги зазначеного/зазначеної в податковій накладній , яка подана на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги та обсягом постачання відповідного товару/послуги».

Як вірно зауважено судом першої інстанції, цей критерій спрямований на виявлення операцій з реалізації товарів/послуг, щодо яких у платника відсутні документи, що підтверджують їх придбання або створення.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, податкова накладна №12 від 30.06.2021 була складена у зв`язку із настанням першої події надання послуг. Договір та первинні документи, які підтверджують факт вчинення вказаної господарської операції (Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2021 ) надані Комісії для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №12 від 30.06.2021.

Отже, застосування пункту 1 Критеріїв ризиковості до операцій з надання послуг суборенди, де «залишок придбання» має специфічний характер (формується не через придбання товару, а через виникнення права користування майном та надання послуги), потребує ретельного аналізу документів, що підтверджують право на надання таких послуг та реальність їх надання.

Після зупинення реєстрації податкових накладних позивач, відповідно до пункту 4 Порядку № 520, подав до ГУ ДПС у м. Києві письмові пояснення та копії документів для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.

Перелік наданих документів, як він описаний у позовній заяві та підтверджується квитанціями №2 про прийняття повідомлень з документами, включав договори оренди та суборенди, акти приймання-передачі приміщень, рахунки на оплату, платіжні доручення, що підтверджують оплату, виписки з ЄДР та реєстру платників ПДВ контрагентів, форму 20-ОПП, відомості бухгалтерського обліку.

Незважаючи на подання цих документів, Комісія регіонального прийняла оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, посилаючись на «ненаданням платником податку копій первинних, розрахункових документів, договорів». Аналогічну підставу було зазначено і в рішеннях ДПС України за результатами розгляду скарг позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначена відповідачем підстава для відмови у реєстрації податкових накладних не відповідає фактичним обставинам справи та є не обґрунтованою.

Оскаржувані рішення Комісії регіонального рівня та ДПС України не містять жодної конкретної вказівки на те, яких саме первинних, розрахункових документів чи договорів, на думку контролюючих органів, не було надано позивачем, або які недоліки містили надані документи, що не дозволило підтвердити інформацію у податкових накладних. Відсутній будь-який аналіз поданих позивачем документів та пояснень.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної має бути вмотивованим, містити конкретні причини відмови, чітке зазначення фактів, які не підтверджені належними документами, та посилання на конкретні документи, ненадання яких стало підставою для відмови (наприклад, постанови від 10.04.2020 у справі № 819/3379/17, від 02.04.2024 у справі № 420/15469/23, від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20).

Застосування відповідачем загальної, неконкретизованої підстави для відмови порушує вимоги обґрунтованості адміністративного акта, передбачені частиною другою статті 2 КАС України, та принцип правової визначеності. Така невизначеність позбавляє платника податків можливості зрозуміти суть претензій контролюючого органу та ефективно захистити свої права, а також ускладнює судовий контроль за законністю рішень суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач надав як суду так і податковому органу значний обсяг первинних та інших документів, які у своїй сукупності підтверджують реальність господарських.

Ці документи дозволяють ідентифікувати предмет операції (надання послуг суборенди конкретних приміщень), її сторони, вартість та факт оплати. Відповідачі у своїх відзивах не спростували факту надання цих документів позивачем та не навели конкретних зауважень до їх змісту чи форми, які б свідчили про їх неналежність чи недостатність для підтвердження операцій.

Натомість, податковий орган обмежився загальними твердженнями про ненадання позивачем документів та про те, що надані документи не підтверджують реальність операцій, не конкретизувавши, яких саме документів не вистачило та чому надані документи не підтверджують реальність операцій.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень. Відповідачі не надали суду доказів, які б підтверджували обґрунтованість їхніх висновків про недостатність наданих позивачем документів або про нереальність господарських операцій.

Суд також звертає увагу на те, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, хоч і посилалися на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, містили лише загальну пропозицію надати пояснення та документи, без конкретизації, які саме документи чи інформація викликали сумніви у контролюючого органу або яких документів не вистачало для підтвердження відповідності цьому критерію, особливо враховуючи специфіку операцій з надання послуг суборенди.

Така неконкретизована вимога ускладнює для платника податків можливість надати саме ті документи, які б усунули сумніви контролюючого органу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції, що рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вони є невмотивованими, не містять конкретних підстав для відмови, прийняті без належного дослідження та оцінки наданих позивачем документів, що підтверджують реальність господарських операцій, та ґрунтуються на формальній, не підтвердженій фактичними обставинами підставі.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством податкову накладну, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх отримання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі № 1640/2650/18.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством податкову накладну датою її фактичного подання на реєстрацію.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ ДН ЮЕЙ» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя А. Б. Парінов

Суддя В. Ю. Ключкович

(Повний текст постанови складено 26.11.2025)