Справа № 420/14099/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника Головного управління ДПС в Одеській області - Довгонос В.Ю.,

представника ОСОБА_1 - Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 524,99 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Одеса/18010200;

- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 11882, 81 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області Одеська обл./11011001.

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 142763,50 грн. на бюджетний рахунок UA0015632, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/с. Визирка/11010500.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника податкова заборгованість ОСОБА_1 становить 155171,30 грн., з яких: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 142763,50 грн., яка виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 22.03.2019 р. № на суму 170 грн., від 22.03.2019 р. № на суму 1422593,50 грн.; по військовому збору у сумі 11882,81,81 грн., яка виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення від 22.03.20219 р. № на суму 11882,81 грн.; по податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 524,99 грн., яка виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019 р. № 0-1517 на суму 77,81 грн., від 19.03.2020 р. № 0-1517 на суму 87,22 грн., від 10.06.2021 р. № 0-1517 на суму 98,71 грн., від 24.06.2022 р. № 0-1517 на суму 125,40 грн., від 10.07.2023 р. № 2-15-17-UA0073549 на суму 135,85 грн. Оскільки ОСОБА_1 вказану заборгованість не сплачено, просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою від 09.05.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 09.06.2025 р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "УкрСиббанк", витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області та Акціонерного товариства "УкрСиббанк" докази.

Ухвалою від 02.09.2025 р. повторно витребувано у Головного управління ДПС в Одеській області докази.

Ухвалою від 02.09.2025 р. прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.03.2019 р. № на загальну суму 114074,80 грн. (основний платіж) та 28518,70 грн. (штрафна санкція); вимоги за зустрічним позовом об`єднано у справі № 420/14099/25 в одне провадження з первісним позовом; призначено судове засідання на 23.09.2025 р. на 10:00 год.

В обґрунтування зустрічного позову вказує на протиправність донарахування ОСОБА_1 грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються за результатами річного декларування, та військового збору, оскільки ОСОБА_1 було отримано кредит у АКБІ "УркСиббанк" на придбання квартири, яка була та залишається його єдиним житлом, а відповідно до пп.165.1.59 р.165.1 ст.165 ПК України (в редакції, чинній на дату анулювання заборгованості) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). З огляду на пряму вказівку ПК України ОСОБА_1 мав законне очікування, що сума прошеної АТ "УкрСиббанк" заборгованості не є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Не прийнявши спеціальний закон, передбачений пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України, держава допустила невиправлене втручання у права ОСОБА_1 . В той же час, з системного аналізу положення пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України слідує, що ключовими умовами, з якими пов`язано звільнення суми прощеного боргу від оподаткування, є: прощення боргу кредитором; боржником є громадянин України; кредит був отриманий в іноземній валюті; кредит надавався для цілей придбання єдиного житла; виконання кредитного зобов`язання було забезпечено іпотекою. Матеріалами справи підтверджено наявність у ОСОБА_1 всіх вищевказаних вимог для застосування до нього положень пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України в реакції, станом на 29.11.2017 р. З огляду на викладене, сума прощеного боргу ОСОБА_1 основного зобов`язання у розмірі 23584,14 доларів США. що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.11.2017 р. становить 633748,91 грн., не підлягала включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно з пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України. Також за приписами пп.1.7 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом ІV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою). Відтак нарахування ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору та застосування штрафних санкцій за неподання податкової декларації про майно і доходи за 2017 рік є незаконним.

11.09.2025 р. від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просить відмовити в її задоволенні. Вказує на те, що ОСОБА_1 у 2017 році отримав дохід у вигляді додаткового блага - анульованої (прощеної) банком заборгованості за кредитним договором у розмірі 633748,91 грн., який не було задекларовано та з якого не сплачено податків. Податкове законодавство, а саме пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, однозначно відносить анульовану основну суму боргу за кредитом до оподатковуваного доходу боржника як додаткове благо. Посилання на пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 ПК України є безпідставним, так як станом на 2017 рік жодного спеціального закону, який би встановлював порядок і умови такої реструктуризації, прийнято не було.

Протокольною ухвалою від 23.09.2025 р. відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 та його представника на 07.10.2025 р. на 12:00 год.

Протокольною ухвалою за клопотанням представника ОСОБА_1 відкладено судове засідання на 29.10.2025 р. на 12:30 год.

Протокольною ухвалою від 29.10.2025 р. прийнято до розгляду заяву про зміну предмету зустрічного позову.

Ухвалою від 29.10.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС в Одеській області про залишення зустрічного позову без розгляду.

Протокольною ухвалою за клопотанням представника ОСОБА_1 в судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2025 р. до 12:00 год.

Протокольною ухвалою від 17.11.2025 р. за клопотанням представника ОСОБА_1 оголошено перерву до 24.11.2025 р. до 10:00 год.

У судовому засіданні представник Головного управління ДПС в Одеській області підтримала позовні вимоги первісного позову та просила їх задовольнити з викладених у ньому підстав, та відмовити у задоволенні зустрічного позову з підстав, зазначених у відзиві.

Представник ОСОБА_1 просила задовольнити зустрічний позов з підстав, вказаних у ньому.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області та про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.09.2005 р. між Акціонерним комерційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 666-08 ПОУ-Н, відповідно до п.1.1 якого Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти. належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 87400 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору складає еквівалент 441370 гривень, у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що цільове призначення (мета) кредиту: придбання нерухомості по адресу: АДРЕСА_1 .

За приписами п.2.1 договору у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним договором Банком приймається: іпотека нерухомості за адресою АДРЕСА_1 ; порука фізичної особи - ОСОБА_2 .

Кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним Позичальнику майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України (п.2.2 договору).

29.11.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до АТ "УкрСиббанк" із заявою, в якій просив розглянути питання щодо можливого погашення наявної заборгованості за кредитним договором на умовах, визначених АТ "УкрСиббанк", з подальшим анулюванням (прощенням) частки боргу. Сума боргу на дату 29.11.2017 р. за кредитним договором складає 59026,12 дол. США: за основним боргом 45413 дол. США; за нарахованими процентами 13613,12 дол. США.

Також у заяві наявна відмітка, що предмет іпотеки, що забезпечує кредитний договір, є єдиною житловою нерухомістю, що належить ОСОБА_1

29.11.2017 р. за № 24-4-1-07/379 АТ "УкрСиббанк" направив ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України), в якому зазначено, що АТ "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором, а саме суми основного боргу (кредиту) 23584,14 доларів США, що складає 633748,91 гривень по курсу НБУ станом на 29.11.2017 р.

В період з 21.12.2018 р. по 26.12.2018 р. посадовою особою Головного управління ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , з питань декларування отриманих доходів від ПАТ "УкрСиббанк", , повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., за результатами якої складено акт від 02.01.2019 р. № 4/15-32-13-04-.

Під час перевірки встановлено, що згідно відомостей, отриманих з ЦБ ДРФО фізична особа - платник податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. отримав дохід у вигляді додаткового блага за ознакою "126" у розмірі 633748,91 грн., а саме прощення (анулювання) боргу за кредитним договором з ПАТ "УкрСиббанк", однак декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік не подав, не відобразив суми отриманого доходу та не визначив податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

У висновках акту перевірки зазначено наступні порушення:

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп."в" п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України - не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 р.;

- пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 ПК України податок на доходи фізичних осіб у розмірі 114074,80 грн. не сплачений до бюджету;

- пп.1.2, п.1.4, п.1.5, пп.1.6 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ, ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1, п.168.4 ст.168, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.176.2 ст.176, п.177.2 ст.177 ПК України військовий збір у розмірі 9506,23 грн. не сплачено до бюджету.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 01.04.2019 р. № , згідно якого ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 142593,50 грн., з яких за основним платежем - 114074,80 грн., за штрафними санкціями - 28517,70 грн.;

- від 01.04.2019 р. № , згідно якого до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 170 грн.;

- від 01.04.2019 р. № , згідно якого ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язанні з військового збору у сумі 11882,81 грн., з яких за основним платежем - 9506,23 грн., за штрафними санкціями - 2376,58 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення 02.04.2019 р. направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , рекомендованим листом, який повернувся з відміткою "адресат не проживає".

Також контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 02.05.2019 р. № 0-1517, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 77,81 грн.;

- від 19.03.2020 р. № 0-1517, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 87,22 грн.;

- від 10.06.2021 р. № 0-1517, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 98,71 грн.,

- від 24.06.2022 р. № 0-1517, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2021 рік у сумі 125,40 грн.;

- від 10.07.2023 р. № 2-15-17-UA0073549, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 135,85 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , рекомендованими листами, які повернувся з відмітками "відмова", "адресат відсутній за вказаною адресою".

17.07.2024 р. контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" № 0-1532, яку направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , рекомендованим листом, який повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Головне управління ДПС в Одеській області, вказуючи на узгодженість нарахованих за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань, звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

В той же час ОСОБА_1 , вказуючи на протиправність податкових повідомлень-рішень від 01.04.2019 р. № , № , № , звернувся до суду із зустрічним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 р. у справі № 520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податкового кодексу України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України (тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом;

Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).

Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з приписами п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Також, у постанові від 08.09.2021 р. у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.

З матеріалів справи слідує, що 14.11.2018 р. Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ № 8819 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), в якому вказано на проведення з 21.12.2018 р. тривалістю 3 робочих дні перевірки з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (ознака 126) за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р.

Ухвалами від 09.06.2025 р., від 02.09.2025 р. Головне управління ДПС в Одеській області було зобов`язано, серед іншого, надати до суду копію повідомлення про проведення перевірки з доказами вручення його ОСОБА_1 .

Однак, не зважаючи на це, контролюючим органом копію повідомлення про проведення перевірки, як і докази його направлення ОСОБА_1 , до суду не надано.

Твердження контролюючого органу про направлення ОСОБА_1 повідомлення від 19.11.2018 р. № 2210/13-04 рекомендованим листом та отримання ним особисто 01.12.2018 р. не підтверджено жодним доказом та суперечить змісту акту від 02.01.2019 р. № 4/14-32-13-04-, у вступній частині якого зазначено про направлення ОСОБА_1 тільки наказу від 14.11.2018 р. № 8819.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не було направлено повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відтак, контролюючий орган, розпочавши 21.12.2018 р. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчився у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеною п.79.2 ст.79 ПК України), якою є вручення платнику податків письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Зокрема, у постанові від 18.08.2021 р. у справі № 160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Також суд зауважує, що за приписами п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п.86.4 ст.86 ПК України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Відповідно до п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу даних правових норм вбачається, що дотримання контролюючим органом прав платника податків у разі проведення документальної позапланової невиїзної перевірки без його участі забезпечується також виконанням податковим органом вимог ПК України в частині направлення складеного за результатами перевірки акту, що в свою чергу надає можливість платнику податку подати заперечення на акт перевірки, так і дотриманням строку прийняття податкового повідомлення-рішення.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підтвердження направлення ОСОБА_1 акту перевірки від 02.01.2019 р. № 4/15-32-13-04- надано до суду копію квитанції від 09.01.2019 р., з якої неможливо встановити, що саме направлялося ОСОБА_1 цим листом внаслідок відсутності опису вкладення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а згідно ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Виходячи з наведеного, квитанція від 02.01.2019 р. не є належним та достовірним доказом направлення ОСОБА_1 акту перевірки.

Отже, контролюючим органом не доведено направлення ОСОБА_1 акту перевірки від 02.01.2019 р. № 4/15-32-13-04-, внаслідок чого платник податків був позбавлений права подати заперечення на акт перевірки.

Відсутність відомостей щодо направлення акту перевірки в свою чергу свідчить про порушення контролюючим органом вимог п.86.8 ст.86 ПК України, яким передбачено строк прийняття податкового повідомлення-рішення, який прив`язаний до дня вручення платнику податку акту перевірки.

Зазначені порушення в сукупності не є формальними, впливають на права платника податків, а тому не можуть бути залишені поза увагою судом.

Як вже зазначалося, за усталеною практикою Верховного Суду істотні порушення процедури перевірки є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, та виключають необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 01.04.2019 р. № , № , № , а тому вони підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню внаслідок неправильного зазначення ОСОБА_1 у зустрічному позові дат прийняття податкових повідомлень-рішень № , № , № (вказано "22.03.2019 р.", в той час як податкові повідомлення рішення прийнято "01.04.2019 р.").

Задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в свою чергу є підставою для відмови Головному управлінню ДПС в Одеській області в задоволенні первісного позову щодо стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 142763,50 грн., по військовому збору у розмірі 11882,30 грн. грн.

Що стосується позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 524,58 грн., то представником ОСОБА_1 надано платіжну інструкцію від 17.11.2025 р. № 9ХХ7-А574-ЕВК5-38К1, згідно якої сплачено 525 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Одеса/18010200 заборгованості по податку на нерухоме майно.

Отже, решта заборгованості, яка була предметом позову Головного управління ДПС в Одеській області за первісним позовом, сплачена під час розгляду справи, у зв`язку з чим позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене первісний позов Головного управління ДПС в Одеській області не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 лише у зв`язку неправильним зазначенням дат податкових повідомлень-рішень, що не впливає на розмір судового збору, то сплачений ним судовий збір у сумі 1235,81 грн. підлягає стягненню на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ), третя особа: Акціонерне товариство "УкрСиббанк" (04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.2/12, ) про стягнення податкового боргу.

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.04.2019 р. № , № , № .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.11.2025 р.

Суддя О.І. Бездрабко