Справа № 320/56045/25
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 листопада 2025 року м. Київ 320/56045/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., ознайомившись із заявою про забезпечення позову, подану в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТБУД 2015»
доДержавної інспекції архітектури та містобудування України
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТБУД 2015» (заявник) звернулося до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію Постанови № 38-2025/02-2-03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену 08.08.2025 року головним інспектором будівельного нагляду Другого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Мушинським Олександром Васильовичем стосовно ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015» за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівництва за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Мукачівська, 44, яке мало місце 17.07.2025 року, за наслідками якого було складено акт позапланового заходу № 34 від 25 липня 2025 року, відповідно до якої ТОВ «Монолітбуд 2015» було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацу 3 пункту 4 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 2 725 200, 00 гривень.

- зупинити стягнення на підставі виконавчого документу постанови Державної інспекції архітектури та містобудування України № 38-2025/02-2-03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену 08.08.2025 року.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на очевидну протиправність оскаржуваної постанови Державної інспекції архітектури та містобудування України, а також допущення інспекторами ДІАМ низки грубих порушень вимог чинного законодавства, не зібрання останніми належних та допустимих доказів наявності факту правопорушення в діяннях ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015».

За посиланням позивача, з наведених в позовній заяві обставин вбачається, що при проведенні перевірки та складанні акту перевірки за результатами позапланового заходу інспекторами Державної інспекції архітектури та містобудування України було допущено низку грубих порушень вимог чинного законодавства, не було зібрано належних та допустимих доказів наявності факту правопорушення в діяннях ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.11.2025 заяву передано на розгляд судді Жуковій Є.О.

Повно та всебічно досліджуючи подану заяву та додані до неї документи, суд враховує наступне.

У відповідності з частинами першою, другою, четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначає стаття 151 КАС України, за змістом частини першої якої позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (пункти 1, 2, 4 цієї частини статті).

Частиною другою цієї ж статті КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Варто зазначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ключовою обставиною, яка на думку заявника, зумовлює необхідність вжиття заходів забезпечення позову є очевидна протиправність дій інспекторів Державної інспекції архітектури та містобудування України та, як наслідок, очевидна протиправність оскаржуваної в судовому порядку Постанови № 38-2025/02-2-03 від 08.08.2025 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Такі посилання заявника суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Застосовуючи заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів суд повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Станом на час розгляду питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, оскаржувана постанова не містить очевидних ознак протиправності і не свідчить про очевидність порушення прав позивача, а наведені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову доводи потребують встановлення фактичних обставин справи та оцінки наявних у матеріалах справи доказів на предмет відповідності або невідповідності спірної постанови Державної інспекції архітектури та містобудування України чинному законодавству, що є неможливим на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, а повинно досліджуватись під час судового розгляду адміністративної справи в порядку, визначеному КАС України.

Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17, в якій зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд також відхиляє посилання заявника на встановлені Київським окружним адміністративним судом, обставини у справі №320/44301/25 (рішення від 17.11.2025), оскільки зазначене судове рішення не набрало законної сили, у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Відтак, обставини, встановленні в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №320/44301/25, на момент розгляду цієї заяви, не є преюдиційними в розумінні ст.78 КАС України.

Також, заявник зазначає, що під час спроби скористатися банківським рахунком ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015» стало відомо про його блокування на підставі постанови Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в межах виконавчого провадження №79076809, після ознайомлення з матеріалами якого було встановлено, що останнє відкрито на підставі листа Державної інспекції архітектури та містобудування України №2139/02/12-25 від 29.08.2025 року та постанови Державної інспекції архітектури та містобудування України №38-2025/02-2-03 від 08.08.2025 року про накладення на заявника штрафу у розмірі 2 725 200 грн, складеної на підставі акту перевірки №34 від 25.07.2025 року, за текстом якого інспекторами було досягнуто висновку, що будівельні роботи на об`єкті будівництва за адресою: вул. Мукачівська, 44, м.Ужгород на земельних ділянках з кадастровими номерами: :10:001:0156, :10:001:0366, :10:001:0174, проводяться саме ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015».

В обгрунтування наведеного, до заяви про забезпечення позову заявником надано: банківську виписку про неотримання станом на 17.07.2025 року від Замовника будь яких коштів у вигляді авансового платежу за виконання робіт за договором будівельного підряду №08/04/25 від 08.04.2025 року, а також зазначено, що у відповідності до відомості №4-ДФ у ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015» в штаті або за договорами ЦПХ були виключно офісні працівники, а саме: директор та бухгалтер, яким не нараховувалась навіть заробітна плата у зв`язку з простоєм підприємства.

Суд критично оцінює наведені вище докази та пояснення заявника, оскільки вони беззаперечно не спростовують наведених вище обставин та зазначає, що останнім не надано ні належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України на спростування обставин щодо здійснення будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: вул. Мукачівська, 44, м.Ужгород на земельних ділянках з кадастровими номерами: :10:001:0156, :10:001:0366, :10:001:0174 саме ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015», а також не надано доказів на підтвердження існування лише одного банківського рахунку, який, з пояснень заявника заблокований на підставі постанови Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в межах виконавчого провадження №79076809.

Суд також зазначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти.

Варто зазначити, що саме по собі відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваної постанови Державної інспекції архітектури та містобудування України без наведення позивачем обставин, які обґрунтовано свідчать про неможливість відновлення прав та інтересів у разі задоволення позову, не є беззаперечним свідченням настання тяжких негативних наслідків для позивача, та, відповідно, не свідчить про наявність обставин, за яких допускається вжиття заходів забезпечення позову.

Поряд з цим, при вирішенні питання щодо забезпечення позову, суд позбавлений можливості дослідити фінансовий стан заявника, та його співвідношення із можливими санкціями та наслідками для здійснення господарської діяльності, з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТБУД 2015» не додало до заяви про забезпечення позову документів, які б містили відомості щодо його поточних фінансових показників, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених в тому числі на банківських рахунках, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №260/976/25.

Крім того, щодо посилання заявника на унеможливлення ефективного захисту прав та інтересів останнього без вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.09.2022 у справі №160/1609/22; від 29.09.2022 у справі №380/3826/21.

Варто зазначити, що чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав заявника, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.

В контексті наведеного, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, не приймає до уваги твердження заявника щодо допущення інспекторами ДІАМ «низки грубих порушень вимог чинного законодавства, не зібрання останніми належних та допустимих доказів наявності факту правопорушення в діяннях Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТБУД 2015», а саме:

- неповідомлення ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015» щодо здійснення позапланового заходу посадовими особами відповідача;

- недослідження інспекторами ДІАМ факту знаходження частини об`єктів нерухомого майна ТОВ «МАРКАН» на земельній ділянці замовника ТОВ «МАРКАН» з кадастровим номером :10:001:0156, не знесених під час проведення ТОВ «МАРКАН» та ТОВ «ІВЕТА» підготовчих до будівництва дій;

- проведення перевірки поза межами земельних ділянок, об`єкт перевірки без людей та будівельних працівників;

-не проведення інспекторами ДІАМ дій по встановленню суб`єкта самочинного будівництва (шляхом направлення відповідних матеріалів до органів поліції);

- позбавлення ТОВ «МОНОЛІТБУД 2015» всіх встановлених вимогами чинного законодавства прав щодо прийняття участі у проведенні позапланового заходу, наданні пояснень, заперечень та відповідних документів щодо заходів перевірки;

- відсутність доказів розрахунку класу наслідків (відповідальності) на підтвердження правильності застосування положень п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» всупереч вимогам п.8 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- відсутність документів на підтвердження обґрунтованості проведення позапланового заходу (контролю) відповідно до положень ПКМУ №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану».

Повно та всебічно оцінивши аргументи позивача щодо очевидної протиправності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову постанова № 38-2025/02-2-03 від 08.08.2025 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не містять очевидних ознак протиправності, а належна правова оцінка наявним, на думку заявника, правопорушенням, допущених інспекторами ДІАМ, буде змістовно і об`єктивно надана при розгляді і вирішенні даної справи по суті в порядку, передбаченому нормами чинного КАС України.

Більше того, у ході розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНОЛІТБУД 2015» про забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати заявнику, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Жукова Є.О.