Справа № 320/37123/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Мельничука В.П., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «В-Ліфт» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №10919137/44922758 від 17.04.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 12.03.2024 (реєстраційний номер );

- скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №11109405/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.04.2024 (реєстраційний номер );

- скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №11109404/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04.04.2024 (реєстраційний номер );

- зобов`язати ДПС України зареєструвати наступні податкові накладні № 2 від 12.03.2024, № 1 від 02.04.2024, № 2 від 04.04.2024.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «В-Ліфт» та ТОВ «Будінвестконтакт» (далі - покупець) укладено договір №2 від 12.10.2023.

Відповідно до п. 1.1. договору № 2 від 12.10.2023 постачальник (ТОВ «В-Ліфт») зобов`язується, на умовах, визначених цим договором, поставити покупцю (ТОВ «Будінвестконтакт») пасажирський ліфт моделі MIZUI MRL вантажопідйомністю 1000 кг, з 11 зупинками, у кількості двох (2) одиниць.

Поставка здійснюється відповідно до найменувань та технічних характеристик, зазначених у специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору. Поставка обладнання здійснюється на об`єкт покупця - будинок №55/22 (перша черга) по вул. Святошинській у межах проєкту «Будівництво багатоквартирного житлового кварталу в межах вул. Святошинська та вул. Машинобудівників у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області (1, 2, 3, 5, 6 черги будівництва)».

Відповідно до п. 1.2. договору № 2 від 12.10.2023, його предметом також визначено виконання робіт із монтажу та пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання у житловому будинку №55/22 (перша черга) на зазначеному об`єкті будівництва. Постачальник зобов`язується усунути виявлені дефекти чи недоліки монтажу та пусконалагоджувальних робіт, які виникли з його вини, під час приймання робіт або протягом гарантійного строку експлуатації, а також забезпечити здачу в експлуатацію поставленого обладнання.

Відповідно до п. 2.3.3 договору №2 від 12.10.2023 встановлено, що 30% від вартості обладнання, яка на момент укладання договору становить 678 176,40 грн. (зокрема, ПДВ 20% - 113 029,40 грн., що еквівалентно 18 570 дол. США), сплачуються протягом трьох календарних днів із дати отримання письмового повідомлення постачальника про прибуття вантажу в м. Гданськ.

Згідно з п. 2.4.4 договору № 2 від 12.10.2023, зміна ціни обладнання у гривні здійснюється шляхом коригування відповідної частини вартості пропорційно зміні курсу долара США на міжбанківській валютній біржі на дату оплати цієї частини (за максимальним середнім курсом на момент закриття торгів).

На виконання п. 2.3.3 договору №2 від 12.10.2023, з урахуванням п. 2.4.4, на підставі рахунку №3 від 11.03.2024 ТОВ «Будінвестконтакт» було перераховано на рахунок ТОВ «В-Ліфт» кошти в розмірі 713 830,80 грн.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, ТОВ «В-Ліфт» склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №2 від 12.03.2024 за правилом першої події.

Згідно з квитанціями, реєстрацію податкової накладної було зупинено. У своїх рішеннях службові особи контролюючого органу зазначили, що обсяг постачання товару/послуги (8428) перевищує залишок, визначений як різниця між обсягом придбання та обсягом постачання. Це відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Також наведено показники: "D"=6,0036%, "Рпоточ"=118971,8. Було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної.

З метою виконання податкових обов`язків, ТОВ «В-Ліфт» склало та направило на адресу Головного управління ДПС у м. Києві пояснення (вих. №1 від 02.04.2024) разом із документами, що підтверджують фінансово-господарську діяльність.

За результатами розгляду пояснень, платник отримав рішення №10919137/44922758 від 17.04.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 12.03.2024. Причиною відмови зазначено ненадання або часткове надання додаткових письмових пояснень і документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у накладній.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, 19.04.2024 ТОВ «В-Ліфт» направило скаргу, додавши первинну документацію за господарськими операціями, що підтверджують виконання умов договору №2 від 12.10.2023.

Рішенням №26444/44922758/2 від 26.04.2024 скаргу залишено без задоволення через ненадання копій первинних документів, зокрема щодо постачання, придбання, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження товарів, складських документів (інвентаризаційних описів), рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг).

Крім того, пунктом 2.6.1 договору встановлено, що аванс у розмірі 50% (186 499,20 грн., включаючи ПДВ 20% - 31 083,20 грн.) має бути сплачений протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту будівельної готовності ліфтових шахт до монтажу ліфтового обладнання.

На виконання п. 2.6.1 договору №2 від 12.10.2024 ТОВ «Будінвестконтакт» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «В-Ліфт» кошти у розмірі 186 499,20 грн.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, за правилом першої події ТОВ «В-Ліфт» склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №1 від 02.04.2024.

Згідно з отриманими квитанціями, реєстрацію податкової накладної було зупинено. В обґрунтуванні рішення службові особи контролюючого органу зазначили, що обсяг постачання товару/послуги (8428) перевищує величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання та постачання такого товару/послуги. Це відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Зазначено показник "D"=6,0036% та "Рпоточ"=118971,8, а також запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З метою належного виконання обов`язків платника податків, ТОВ «В-Ліфт» склало та направило до Головного управління ДПС у м. Києві пояснення (вих. №1 від 06.05.2024) разом із документами, що підтверджують фінансово-господарську діяльність платника.

Згодом на адресу ТОВ «В-Ліфт» надійшло повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень від 13.05.2024 №11037338/44922758, у якому контролюючий орган вимагав: письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній; документальне підтвердження щодо постачальників товару/матеріалів/комплектуючих, транспортування ТМЦ, а також штатного розкладу; розрахункові документи, належним чином завірені (з печаткою банку).

На виконання вимог ТОВ «В-Ліфт» направило додаткові пояснення (вих. №2 від 17.05.2024), де викладено обставини виконання господарської операції та надано первинні документи фінансово-господарської діяльності.

За результатами розгляду пояснень та додаткових документів на адресу ТОВ «В-Ліфт» надійшло рішення №11109405/44922758 від 24.05.2024 про відмову у реєстрації ПН №1 від 02.04.2024. Підставою відмови вказано ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та документів, необхідних для розгляду питання реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН."

Окрім того, Між ТОВ «В-ЛІФТ» та ТОВ «Будінвестконтакт» (покупець) укладено договір №3 від 12.10.2023.

Згідно з п. 1.2. договору, предметом є виконання монтажних і пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання в житловому будинку №55/22 (1 черга) на об`єкті будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового кварталу в межах вул. Святошинська та вул. Машинобудівників у м. Вишневе Києво-Святошинського району, Київської області (1, 2, 3, 5, 6 черги будівництва)», а також усунення дефектів монтажу чи пусконалагоджувальних робіт, виявлених під час приймання робіт або протягом гарантійного строку експлуатації.

Вартість робіт за п. 2.5. договору становить 372 998,40 грн. (з ПДВ - 62 166,40 грн.). Відповідно до п. 2.6.1., аванс у розмірі 50% від вартості робіт (186 499,20 грн., з ПДВ - 31 083,20 грн.) має бути сплачено протягом кількох банківських днів після підписання акта будівельної готовності ліфтових шахт до монтажу обладнання.

На виконання цього пункту ТОВ «Будінвестконтакт» перерахувало ТОВ «В-ЛІФТ» аванс у сумі 186 499,20 грн.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, на підставі першої події, ТОВ «В-ЛІФТ» склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №2 від 04.04.2024. Однак, реєстрацію накладної було зупинено.

Контролюючий орган обґрунтував своє рішення тим, що обсяг постачання товару/послуги (код 43.29) перевищує залишок, визначений як різниця між обсягом придбання та постачання товару/послуги, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку). Також вказано показник "D" = 8,5358%, "Рпоточ" = 0, із пропозицією надати пояснення та документи для ухвалення рішення щодо реєстрації накладної.

Для виконання своїх податкових обов`язків ТОВ «В-ЛІФТ» направило до ГУ ДПС у м. Києві пояснення (вих. №1 від 06.05.2024) із підтверджуючими документами. Пізніше надійшло повідомлення (№11037337/44922758 від 13.05.2024) із вимогою додаткових пояснень щодо інформації в податковій накладній.

Контролюючий орган зазначив, що: розрахункові документи не засвідчені належним чином (відсутня печатка банку); не надано інформацію про постачальників товарів/матеріалів; відсутнє підтвердження транспортування ТМЦ і штатний розклад.

У відповідь ТОВ «В-ЛІФТ» надало додаткові пояснення (вих. №2 від 17.05.2024), де виклало обставини господарської операції та надало первинні документи.

24.05.2024 платник отримав рішення №11109404/44922758 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04.04.2024 через ненадання або часткове надання необхідних документів, передбачених для розгляду комісією.

Вважаючи оскаржувані рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10919137/44922758 від 17.04.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 12.03.2024, №11109405/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.04.2024, №11109404/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 04.04.2024 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних повинні містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкових накладних. Крім іншого, зауважив, що надані позивачем документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію податкових накладних. Покладаючи на ДПС України обов`язок зареєструвати податкові накладні, суд першої інстанції підкреслив, що відповідний спосіб захисту вказуватиме на остаточне вирішення спору між сторонами.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскільки платником податку не було надано повного переліку документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до якої застосована процедура зупинення реєстрації, згідно з пунктом 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, то оскаржувані рішення прийнято комісією ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Критерії перевірки поданої на реєстрацію податкової накладної визначені у п. 12 Порядку № 1246.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Це положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 3 Порядку зупинення №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації), які наведені у цьому пункті.

Приписи п. 4 Порядку зупинення №1165 визначають, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Водночас, за правилами п. 5 Порядку зупинення №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно абз. 1 п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Приписи п. 7 Порядку зупинення №1165 визначають, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку зупинення №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520 (п. 11 Порядку зупинення №1165).

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначається Порядком №520.

Відповідно до п. 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, закріплено у пункті 5 Порядку №520, і може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За правилами п. 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

- або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

- або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Згідно п. 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку зупинення №1165) обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Матеріали справи свідчать, що у направлених позивачу квитанціях контролюючий орган вказав на те, що обсяг постачання товару/послуги (8428, 43.29), перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).

Однак, рішення про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містять у собі мотивації підстав та причин віднесення операцій позивача до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи, як і доказів прийняття рішень про віднесення позивача до ризикових.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 та від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21, від 14.12.2022 у справі № 560/11825/21.

При цьому, у пп. 3 п. 11 Порядку зупинення №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу ГУ ДПС у м. Києві було направлено повідомлення разом з поясненнями та документами щодо здійснення господарських операцій.

Однак, всупереч наданих документів, ГУ ДПС у м. Києві було направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень, в якому перелічило які потрібно надати документи.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем були надані додаткові пояснення та копії запитуваних документів, хоча всі ці документи вже було подано до розгляду в ГУ ДПС у м. Києві.

На переконання суду апеляційної інстанції, вищевказане свідчить, що ГУ ДПС у м. Києві не забезпечено ретельну перевірку поданих позивачем пояснень і документів, із змісту яких вбачається за можливим визначити порядок виконання робіт за вказаними вище договором.

Як було встановлено раніше, ГУ ДПС у м. Києві із посиланням на Порядок № 520 вважає правомірними спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, оскільки позивач не надав додаткових пояснень та копій документів, що запитувані у повідомленнях. Водночас, в оскаржуваних рішеннях ГУ ДПС у м. Києві не наводить будь-якої додаткової інформації та не зазначає жодних конкретних документів, ненадання яких стало підставою для їх прийняття.

У площині зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, проте в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Тобто, контролюючим органом не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваних рішень.

Крім того, з огляду на приписи п. 187.1 ст. 187 та п. 201.7 ст. 201 ПК України суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок подання податкових накладних на реєстрацію у платника податків виникає під час оформлення документів, що засвідчують факт надання послуг платником податку, незалежно від їх оплати, який позивачем виконано шляхом подання податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за правилом першої події.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надавалися до контролюючого органу первинні документи, які підтверджують та розкривають суть та зміст господарських операцій, на виконання яких складено податкові накладні.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних. При цьому, здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20, від 04.03.2024 у справі № 440/3706/23.

З урахуванням установлених обставин, неконкретизованої витребуваної інформації, висновків Верховного Суду щодо того, що здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, суд апеляційної інстанції вважає, що ненадання позивачем неконкретизованих у повідомленні відомостей не може вказувати на безпідставне ненадання платником податків додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних у цій справі рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Щодо позовних вимог про покладення на ДПС України обов`язку з реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні датою її фактичного подання на реєстрацію.

При цьому, твердження апелянта про те, що такий спосіб захисту неправильний і такий, що допускає втручання у дискреційні повноваження ДПС України, є безпідставним, позаяк він безпосередньо випливає із змісту згаданого вище п. 20 Порядку №1246 та узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.11.2021 у справі 360/2460/20 та від 06.03.2024 у справі №440/3706/23.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт незаконності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Мельничук В.П.

Кузьменко В.В.