Справа № 240/33794/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Київ справа №240/33794/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.11.2023 року №608 «Про застосування до працівника УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарного стягнення»;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.11.2023 №1587 «По особовому складу»;

поновити, ОСОБА_1 (0013345), капітана поліції, заступника командира батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області, з 23 листопада 2023 року;

стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23.11.2023 року по день винесення судом рішення про поновлення;

звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність наказів відповідача, так як в основу службового розслідування, яке стало основою для висновку про наявність підстав для звільнення позивача з посади, покладено обставини встановлені в кримінальному провадженні №0000255.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суд.

14.06.2024 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.06.2024 справа розподілена судді Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач зазначив про правомірність своїх рішень та відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.11.2023 №1587 о/с капітана поліції ОСОБА_1 (0013345) заступника командира батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області, з 22.11.2023. Підстава: наказ від 07.11.2023 №608.

Позивач не погоджуючись з такими наказами, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 64 Закону №580-VIII установлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у таких випадках: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За приписами частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, серед іншого:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Враховуючи наведені норми, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків, недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що регламентовано статтею 18 Дисциплінарного статуту. Відповідно до цієї норми під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частиною сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Законом № 2123-IX від 15.03.2022 Дисциплінарний статут доповнено розділом V щодо особливостей проведення службового розслідування в період дії воєнного стану (статті 26-31).

Стаття 26 цього розділу визначає, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

За змістом статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893), та конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

За змістом абзацу другого пункту 2 розділу II Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Згідно з пунктами 4, 13, 14 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування. Усні пояснення можуть фіксуватися особою, яка проводить службове розслідування, у тому числі за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису, засобів фото- і відеозапису з подальшим накладанням на файл електронного цифрового підпису.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надати пояснення щодо обставини, з приводу яких воно призначене, а так само відмовитися від надання пояснень. Проте у будь-якому випадку такій особі має бути запропоновано надати пояснення, а відмова має бути зафіксована у письмовій формі.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У цій справі судом встановлено, що наказ про призначення службового розслідування прийнятий на підставі матеріалів судового розслідування відносно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

Позивач не заперечує проти наявності підстав для проведення службового розслідування, проте не погоджується з висновком, прийнятим за його результатами.

Як встановлено судом, під час службового розслідування було встановлено наступне.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1062 о/с від 21.08.2023 ОСОБА_1 , призначено на посаду заступника командира батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника командира батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області, в силу займаної посади, відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», який відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Водночас ОСОБА_1 , здійснюючи свої повноваження, будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, яка займає відповідальне становище та зобов`язаним відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, всупереч присязі працівника поліції, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, використав надані йому владу та службове становище для одержання неправомірної вигоди, тобто вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 27 липня 2023 року приблизно після обіду на трасі Київ-Житомир поблизу кафе «Кордон» (с. Небилиці, Київська область) ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_1 та під час спілкування ОСОБА_1 висловив намір отримувати неправомірну вигоду від ОСОБА_2 за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 , яка полягає в транспортуванні лісоматеріалів по території Житомирської області.

В подальшому, переслідуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, 23.08.2023 перебуваючи поблизу УТШ в Житомирській області (у м. Житомир) в денний час доби ОСОБА_1 зустрівся з ОСОБА_2 і під час бесіди з останнім узгодив, що за кожний транспортний засіб завантажений лісоматеріалами, який використовує у своїй господарській діяльності ОСОБА_2 та який рухається автошляхами Житомирської області необхідно надавати 4 тисячі гривень особисто ОСОБА_1 , одночасно пообіцявши ОСОБА_2 , що транспортні засоби з лісоматеріалами будуть рухатись за обраними маршрутами без будь-яких зупинок та перевірок патрульної поліції та запропонував передавати їх ідентифікуючі дані і завчасно попереджати про наміри здійснювати транспортування та про обрані маршрути.

Діючи згідно наявного злочинного умислу, ОСОБА_1 30.08.2023 приблизно о 13.00, перебуваючи на території прилеглій до торгівельного центру «МЕТРО», що розташований на перехресті пр-т. Незалежності та вул. Східної у м. Житомирі, отримав від ОСОБА_2 раніше обумовлену неправомірну вигоду у сумі 4 тисячі гривень, за безперешкодний рух 1 транспортного засобу, на якому перевозилась деревина на відрізку автошляху М 06 автомобільного шляху міжнародного значення Київ Чоп, за який відповідали підлеглі ОСОБА_1 .

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_1 21.09.2023 приблизно о 17 год. 55 хв., перебуваючи на паркінгу торгівельного центру «МЕТРО», що розташований за адресою пр-т. Незалежності, 55-В у м. Житомирі, зустрівся з ОСОБА_2 під час бесіди з останнім отримав від ОСОБА_2 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 12 тисяч гривень, за безперешкодний рух З транспортних засобів, на яких перевозилась деревина на відрізку автошляху М 06 автомобільного шляху міжнародного значення Київ Чоп, за який відповідали підлеглі ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини, відповідачем 07.11.2023 винесено наказ №608 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразивсь у порушенні пунктів 1 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, вимог підпункту 1.4 розділу І, підпункту 2.2.5 пункту 2 розділу II посадової інструкції заступника командира батальйону УПП в Житомирській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13 грудня 2017 року №6087/та частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту сьомого частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту застосовано до заступника командира батальйону УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 (0013345) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

17.11.2023 з вказаним наказом позивача було ознайомлено, про що вказує особистий підпис останнього.

Стосовно складу дисциплінарного проступку, то суд зазначає, що висновки розслідування наводять текст повідомлення про підозру, врученого позивачу, проте містять самостійні висновки підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вказує, що частина висновку службового розслідування, це опис матеріалів кримінального провадження, проте позивач на час проведення службового розслідування вважається невинуватим у вчиненні злочину, а тому така інформація не свідчить про вчинення дисциплінарного проступку.

З цього приводу суд зазначає, що наведення у висновку службового розслідування повідомлення про підозру позивачу у скоєнні кримінального правопорушення, не суперечить вимогам Порядку №893, і висновок службового розслідування не містить жодних припущень щодо винуватості чи невинуватості позивача, така особа залишається в статусі підозрюваного.

Зі змісту висновку вбачається, що сам факт причетності позивача та наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення (незалежно від результатів кримінального провадження) свідчить про наявність дисциплінарного проступку, враховуючи підвищені вимоги, які визначені законодавством до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Відповідач надав оцінку діям позивача, з огляду на недотримання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, так і під кутом зору правил службової етики, та встановив порушення пунктів 1, 2, 7, 8, 12 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування (пункт 1 розділу І).

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відтак, незалежно від наслідків кримінального провадження відповідач підставно визначив поведінку позивача, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, як таку, що не узгоджується та не відповідає статусу поліцейського та встановив склад дисциплінарного проступку, взявши до уваги інформацію, наведену у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, як таку, що свідчить про вчинення дисциплінарного проступку.

Стосовно інших обставин, які викладені у висновку службового розслідування, то такі в більшості мають відношення до цього ж дисциплінарного проступку та вказують на те, як мав би діяти поліцейський, володіючи (отримавши) інформацію про можливе кримінальне правопорушення, а також вказують на те, що позивач допустив порушення службової дисципліни.

Встановлення та наведення цієї інформації у висновку службового розслідування є додатковим доказом, що в сукупності з обставинами причетності позивача до кримінального правопорушення свідчить про склад дисциплінарного проступку.

Так, згідно з пунктами 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що за обставин цієї справи не встановлено порушень відповідача в частині проведення службового розслідування та з`ясування усіх обставин дисциплінарного проступку.

При цьому, суд звертає увагу, що описані дії негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають авторитет Національної поліції України серед населення та довіру громадян до поліцейських, дискредитують поліцейського, оскільки служба в Національній поліції, пов`язана насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Отож, позивачем допущений дисциплінарний проступок несумісний з його посадою, оскільки такий не узгоджується з інтересами служби, суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

При цьому суд враховує, що спеціальні юридичні і моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції, та покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, бездоганному виконанні вимог Присяги поліцейського, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики. Вимагають від кожного поліцейського за будь-яких умов відповідати очікуванням суспільства, та усіляко сприяти підвищенню авторитету Національної поліції України серед населення, оскільки їх неухильне дотримання це справа честі і обов`язку кожного поліцейського.

Суд також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для скасування оскаржуваних наказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.