Справа № 160/17174/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/17174/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року (головуючий суддя Букіна Л.Є.)

в адміністративній справі №160/17174/25 за позовом ОСОБА_2 до відповідача Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11.06.2025 року надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_2 до відповідача Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25;

- зобов`язати Міністерство юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправні дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції вищезазначених скарг внаслідок допущення процедури розгляду відповідно ї скарги. На думку позивача, відповідач мав повернути третій особі подану ним скаргу (щодо реєстраційних дій, проведених всупереч санкціям) без розгляду, оскільки останній, у розумінні ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не є належним суб`єктом звернення із такою скаргою.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 року, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/17174/25 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом заборони Міністерству юстиції України, в тому числі його територіальним органам та структурним підрозділам, до набрання чинності рішенням суду у цій справі здійснювати розгляд та приймати рішення по суті щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.

У задоволенні решти заяви відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо передачі до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25.

Зобов`язано Міністерство юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за № СК-2157-25. Свою позицію суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки скарга із приводу реєстраційної дії, проведеної всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", подана неналежним суб`єктом звернення, відповідач повинен був залишити скаргу без розгляду по суті, а не призначати її до розгляду центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, подали апеляційні скарги.

Просять (кожен окремо) скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ( ОСОБА_1 ), в апеляційній скарзі вказує, що аналіз частини 3 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» свідчить про те, що право на оскарження реєстраційних дій, проведених всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України «Про санкції» мають не тільки суб`єкти зазначені у абзаці 2 частини 3 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а і суб`єкти перелічені у абзаці 1 частини 3 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Зазначає, що суб`єктом звернення до Мін`юста зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації є особа, права якої порушені таким рішенням, дією або бездіяльністю. Закон покладає на особу, яка звертається з такою скаргою, обов`язок навести обставини, якими обґрунтовується порушення її прав (абзац 1 частини четвертої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).». Так, ОСОБА_1 , вважаючи свої права порушеними внаслідок протиправних дій Позивача, скористався своїм законним правом на їх захист в порядку абзацу 1 частини 3 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а не у порядку абзацу 2 частини 3 цієї ж статті, яка зводиться до санкційних питань і законодавства.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що правом на звернення до Мін`юсту зі скаргою у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань одночасно наділена як особа, чиї права у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань порушені, так і суб`єкт, який бере участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санкційної політики, правоохоронні органи, а також суб`єкт, уповноважений дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції. Тобто, відповідна фізична особа може подавати скаргу за загальною процедурою, тоді як спеціальні суб`єкти мають додаткове право звертатись саме через санкційну підставу. І таке право цих суб`єктів не відміняє право фізичних осіб також звернутись з цього питання до Міністерства. А отже ОСОБА_1 наділений правом на звернення зі скаргою до Міністерства, оскільки в розумінні абзацу 1 частини 3 ст. 34 Закону є суб`єктом, на якого розповсюджується таке право.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2025 до Міністерства юстиції України від третьої особи (Рувінського Є.С.) надійшла скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції, із вимогами:

1. Визнати вчиненою з порушення Закону та скасувати реєстраційну дію від 24.04.2025 № 053003909 (Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна структури власності), вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем.

2. Визнати вчиненою з порушення Закону та скасувати реєстраційну дію від 24.04.2025 № 054003909 (Виправлення реєстраційної дії від 24.04.2025 №053003909), вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем.

3. Застосувати санкцію до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича у вигляді анулювання доступу до Єдиного державного реєстру.

Зі змісту скарги слідує, що:

24.04.2025 о 17:59:28 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем вчинено реєстраційну дію: Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» № 053003909 (Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна структури власності); 24.04.2025 о 18:14:18 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем вчинено реєстраційну дію: Виправлення помилок № 054003909 (Виправлення реєстраційної дії від 24.04.2025 № 053003909) В результаті вчинення вказаних реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з`явилась недостовірна інформація про структуру власності ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та про те, що кінцевим бенефіціарним власником ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» із непрямим вирішальним впливом на Товариство (частка у статутному капіталі в розмірі 31,4%) є ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

…Указом Президента України від 12.02.2025 року № 81/2025 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 лютого 2025 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (далі Рішення). На підставі даного Рішення персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) введено, зокрема по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

…Таким чином, з огляду на положення статей 6, 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» та пункту 11 розділу ІІ Порядку №359/5, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. не мав права проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, адже реєстраційною дією №053003909 було змінено відомості про кінцевого бенефіціарного власника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» () до якого указом Президента України застосовано персональні санкції, в порядку передбаченому Законом України «Про санкції».

30.05.2025 на офіційному веб-сайті Мін`юсту розміщено інформацію, що на 16.06.2025 року заплановане проведення засідання центральної Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України при Міністерстві юстиції України (Центральна колегія) за скаргою ОСОБА_1 від 29.05.2025, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29.05.2025 за №СК-2157-25, щодо Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» (ідентифікаційний код юридичної особи 33248430). Суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович, про що заявник повідомлений відповідним листом Міністерства юстиції України.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо передачі скарги ОСОБА_1 до розгляду Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг, оскільки відповідач мав залишити цю скаргу без розгляду із тих підстав, що її подано неналежним суб`єктом звернення.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV, постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції» (Порядок №1128).

Згідно преамбули Закону України №755-IV цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (ч.1 ст.3 ЗУ №755-IV).

Частиною 1 статті 5 Закону України №755-IV встановлено, що систему органів у сфері державної реєстрації становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) інші суб`єкти державної реєстрації.

До повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 8 частини 2 статті 5 Закону України №755-IV належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

При цьому, частиною 1 статті 34 Закону України № 755-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає, зокрема, скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (п.1 ч.2 ст.34 ЗУ №755-IV).

Відповідно до частини 3 статті 34 Закону України № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

Реєстраційна дія, проведена всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", може бути оскаржена суб`єктом, який бере участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санкційної політики, правоохоронними органами, а також суб`єктом, уповноваженим дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції, протягом двох місяців з дня, коли відповідний суб`єкт дізнався про таку реєстраційну дію.

Згідно з частиною 4 статті 34 Закону № 755-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі безпосередньо до суб`єкта розгляду скарги та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги.

Скарга на рішення, дії державного реєстратора, прийняте, вчинені всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", має містити обставини, якими суб`єкт подання скарги обґрунтовує недотримання чи порушення державним реєстратором відповідних санкцій.

Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом 3 частини 3 цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.

Якщо з дня прийняття рішення державного реєстратора, прийнятого з порушенням Закону України "Про санкції", спливло більше двох місяців, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про таку реєстраційну дію.

Скарга на рішення державного реєстратора, прийняте всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", яка не містить обставин, якими суб`єкт подання скарги обґрунтовує недотримання чи порушення державним реєстратором відповідних санкцій, повертається скаржнику на підставі мотивованого рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу не пізніш як через 15 днів з дня її надходження.

Частина 5 статті 34 Закону України № 755-IV визначає строки розгляду скарг.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, повідомлення державних реєстраторів про виявлені ними факти використання їх ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами розглядаються у строк не більше одного місяця з дня їх надходження.

У разі якщо в місячний строк розгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами провести неможливо, Міністерство юстиції України, його територіальні органи встановлюють необхідний строк для її розгляду, про що повідомляється особі, яка подала скаргу.

При цьому загальний строк для вирішення питань, порушених у скарзі, не може перевищувати 45 днів.

Закінчення строку розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав не є підставою для повернення скарги, відмови в її задоволенні чи залишення її без розгляду.

Частиною 6 статті 34 Закону України №755-IV встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);

про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, якщо, зокрема:

встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання (п.1);

Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні (п.2);

наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації (п.3);

скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації не порушено (п.4).

Слід зазначити, що частиною 7 статті 34 Закону України №755-IV встановлені види рішень, які приймаються Міністерством юстиції України, його територіальними органами у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру іншими особами.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч.10 ст.34 ЗУ №755-IV).

На виконання вказаного положення Закону №755-IV Постановою КМУ від 25.12.2015 №1128 затверджений Порядок, який відповідно до п.1 визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (скарги у сфері державної реєстрації).

Пунктами 2, 3, 5, 8 вказаного Порядку встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом.

Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що спірним у рамках розгляду цієї справи є наявність/відсутність у третьої особи ( ОСОБА_1 ) права щодо подання саме до Міністерства юстиції скарги на реєстраційну дію, проведену ОСОБА_2 (приватним нотаріусом) всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції".

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що коло суб`єктів звернення із приводу подання скарг (и) на реєстраційну дію, проведену всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції" визначено абз.2 ч. 3 статті 34 Закону №755-IV.

Так, до кола таких суб`єктів звернення відносяться:

суб`єкти, які беруть участь у формуванні, реалізації та моніторингу ефективності державної санаційної політики,

правоохоронні органи;

суб`єкти, уповноважені дорученням Кабінету Міністрів України на здійснення заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції.

Загальні засади реалізації державної санкційної політики, зокрема, процедури, форми та результати реалізації Міністерством юстиції України рішень про застосування, зміну чи скасування санкцій, а також порядок та форми моніторингу їх ефективності встановлені Порядком реалізації та моніторингу ефективності державної санкційної політики Міністерством юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 30.09.2022 року № 4201/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.10.2022 р. за № 1166/38502.

Суб`єктами реалізації державної санкційної політики та моніторингу її ефективності є внутрішні та зовнішні суб`єкти.

Внутрішні суб`єкти:

Віце-прем`єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Міністр юстиції України - в частині здійснення керівництва діяльністю Міністерства юстиції України у процесі формування державної політики у сферах компетенції Міністерства юстиції України;

заступники Міністра юстиції України - в частині забезпечення реалізації окремих видів санкцій, визначених Законом України "Про санкції" згідно з закріпленим розподілом обов`язків та повноважень;

Департамент санкційної політики - в частині реалізації державної політики в сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у тому числі вжиття заходів щодо виявлення та розшуку активів підсанкційних осіб, зазначених у рішеннях Ради національної безпеки і оборони України;

Департамент державної виконавчої служби в частині забезпечення виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України щодо забезпечення реалізації державної санкційної політики під час здійснення примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби;

Департамент з питань банкрутства - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо забезпечення реалізації персональних санкцій при реалізації державної політики з питань банкрутства;

Департамент нотаріату - в частині моніторингу дотримання нотаріусами санкційного законодавства при вчиненні ними нотаріальних дій;

Департамент державної реєстрації - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо здійснення контролю у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, шляхом моніторингу реєстраційних дій щодо підсанкційних осіб та/або їх активів;

Офіс протидії рейдерству - в частині виконання завдань, покладених на Міністерство юстиції України, щодо розгляду скарг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, і державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зовнішні суб`єкти:

державні органи (Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Національне агентство з питань запобігання корупції, Державне бюро розслідувань, Офіс Генерального прокурора, Національна поліція України, Бюро економічної безпеки України, Державна служба фінансового моніторингу України, Міністерство фінансів України, Міністерство економіки України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, Міністерство інфраструктури України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку тощо);

Національний банк України - особливий центральний орган державного управління;

Вищий антикорупційний суд - суд, якому підсудні справи про застосування санкції стягнення;

Кабінет Міністрів України - вищий орган у системі органів виконавчої влади, який приймає рішення про визначення суб`єктом управління активом іншого, ніж Фонд державного майна України, органу державної влади, суб`єкта господарювання державного сектору економіки;

Фонд державного майна України - центральний орган виконавчої влади із спеціальним статусом, що здійснює повноваження у сфері управління (у тому числі шляхом реалізації) активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування такої санкції, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

міжнародні організації, громадські формування, правозахисні організації;

господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство;

арбітражні керуючі, нотаріуси, державні реєстратори, державні виконавці, приватні виконавці;

інші органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи публічного права.

Аналіз наведеного переліку дає підстави для висновку, що фізична особа ОСОБА_1 , не є суб`єктом, на якого абзац 2 ч. 3 ст. 34 Закону №755-IV розповсюджується право звернення зі скаргою до Міністерства юстиції щодо реєстраційних дій, проведених всупереч санкціям.

Посилання відповідача на те, що третя особа таким правом наділена, оскільки реєстраційними діями порушуються його права як власника акцій ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ», спростовуються, оскільки зміст та суть скарги обумовлена заявником вчиненням позивачем реєстраційний дій, проведеним всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції".

Оскільки означені правовідносини регулюються частиною 3 статті 34 Закону №755-IV доповненою новим абзацом (другим) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» від 03.05.2023 № 3103-IX, який на відміну від абзацу 1 цієї норми визначає інше коло суб`єктів звернення, до яких третя особа не належить, то відповідач діяв з порушенням вищезазначених норм.

Щодо доводів відповідача про пояснювальну записку до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Означена пояснювальна записка не є нормативно-правовим актом та не розширює коло суб`єктів звернення на фізичних осіб, або на осіб, права яких порушуються тими чи іншими реєстраційними діями.

Пунктами 5, 8 профільного Порядку встановлено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

За таких обставин, оскільки скарга із приводу реєстраційної дії, проведеної всупереч санкціям, застосованим відповідно до Закону України "Про санкції", подана неналежним суб`єктом звернення, відповідач повинен був залишити скаргу без розгляду по суті, а не призначати її до розгляду центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Наведене свідчить про те, що у спірних правовідносин дії відповідача вчинені із порушення спеціального законодавства, а тому є протиправними.

Стосовно викладених в письмових поясненнях третьою особою обставин щодо суті самої скарги суд апеляційної інстанції зазначає, що такі обставини виходять за межі судового дослідження, у зв`язку з чим суд не надає їм відповідної правової оцінки.

Щодо посилань відповідача та третьої особи на відсутність у позивача об`єкта судового захисту, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 5 КАС України регламентовано, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Предметом судового оскарження у цій справі є дії Міністерства юстиції України щодо передачі зазначеної скарги до розгляду Центральною колегією.

При цьому, у випадку задоволення такої скарги та подальшого ініціювання відповідачем (Міністерством юстиції України) перевірки діяльності заявника, наслідками для позивача може бути призупинення або припинення нотаріальної діяльності позивача (що безумовно впливає на права позивача при протиправних діях відповідача щодо не врахування кола суб`єктів звернення, які встановлені частиною 3 статті 34 Закону №755-IV).

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права та принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, протиправні дії щодо передачі скарги на розгляд не можуть тягнути за собою правомірних наслідків за результатами розгляду цієї скарги, а тому ефективним захистом порушеного права позивача є зобов`язання Міністерства юстиції України утриматись від розгляду та прийняття рішення по суті щодо скарги ОСОБА_1 від 29.05.2025.

Порушення відповідачем процедури передачі скарги до розгляду Центральною колегією Міністерства юстиції України свідчить про протиправність дій відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість врахування судом постанов Верховного Суду (від 15.11.2016 у справі №800/301/16, від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18 та ін.), що зазначені відповідачем та третьою особою, оскільки ці рішення Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин, адже прийняті за інших правових обставин.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача та третьої особи.

Доводи апеляційних скарг щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 06.11.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова