Справа № 400/3940/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

28 листопада 2025 р.справа № 400/3940/25

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачіввідповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 03.03.25 р. № 39, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - відповідач 1 або ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке оформлене протоколом від 03.03.25 р. № 39, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 ухвалити рішення про надання позивачу за його заявою від 21.02.25 р. відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що є докторантом за спеціальністю Міжнародне право факультету державних та економічних наук Українського вільного університету в Мюнхені (Баварія, Федеративна Республіка Німеччина (далі - ФРН)). 21.02.25 р. ним до Комісії Інгульського РТЦК була подана заява про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За наслідками розгляду заяви відповідач 1 ухвалив рішення про відмову у наданні відстрочки у зв`язку з тим, що позивачем не надана довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, яка передбачена додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.24 р. № 560 (далі - Порядок № 560). Позивач вважає, що відмова у наданні йому відстрочки з цих підстав носить протиправний характер, адже відповідно до ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію докторанти не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Надати довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, позивач не може з незалежних від нього причин, так як він навчається в іноземному навчальному закладі, який не має доступу до цієї бази.

Відповідач 1 подав відзив, в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що Порядком № 560 визначений вичерпний перелік документів, які подаються військовозобов`язаними для отримання відстрочки. Позивач, як докторант, мав подати довідку про здобувача освіти з Єдиної державної електронної базі з питань освіти, а надані ним документи Українського вільного університету в Мюнхені, не замінюють такої довідки.

Позивач подав відповідь на відзив, яка по суті повторює аргументацію позовної заяви.

При відкритті провадження у справі, суд з власної ініціативи залучив до участі у справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 2 або ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Відповідач 2 відзиву не подав, будь-яких клопотань до суду від нього не надходило.

Як передбачено ст. 159 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд не вбачає підстав вважати неподання відповідачем 2 відзиву, як визнання ним позову.

Відповідно до ст. 162 ч. 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі наведеної норми, суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача 2, на підставі поданих іншими учасниками справи доказів.

Під час розгляду справи, судом вчинені наступні процесуальні дії:

- від відповідача 1 витребуваний протокол засідання Комісії Інгульського РТЦК від 03.03.25 р. № 39;

- відмовлено у задоволенні двох заяв про забезпечення позову.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

21.02.25 р. ОСОБА_1 подав голові Комісії Інгульського РТЦК заяву, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

До заяви позивач долучив довідку Українського вільного університету в Мюнхені від 23.09.24 р.

В даній довідці підтверджено, що ОСОБА_1 зарахований на докторську програму з міжнародного права факультету державних та економічних наук Українського вільного університету в Мюнхені, форма навчання - денна, напрям навчання - докторантура, початок навчання - 01.10.24 р., термін закінчення навчання - 30.09.29 р. Також в довідці мається примітка про те, що вона видана на підставі угоди між урядом України та урядом ФРН про культурне співробітництво від 15.02.93 р. та відповідно до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Аналогічна за змістом довідка від 03.03.25 р. надана позивачем суду.

Навчання позивача у закордонному навчальному закладі додатково підтверджується студентським договором від 24.09.24 р., укладеним між ОСОБА_1 та Українським вільним університетом в Мюнхені та запрошеннями позивача на навчання від 23.09.24 р. та від 03.03.25 р.

03.03.25 р. Комісія Інгульського РТЦК розглянула заяву позивача та ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки, яке оформлено протоколом № 39 (далі - протокол № 39).

В обґрунтування свого рішення відповідачем 1 вказана невідповідність поданих позивачем документів додатку 5 до Порядку № 560, а саме відсутність довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної базі з питань освіти.

Листом від 09.03.25 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Таким чином, спір між сторонами стосується можливості надання позивачу відстрочки за відсутності документа, передбаченого додатком 5 Порядку № 560, а саме довідки про здобувача освіти з Єдиної державної електронної базі з питань освіти.

Статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначені категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації на особливий період та підстави такої відстрочки.

Стаття 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в редакції на час подання позивачем заяви про відстрочку (21.02.25 р.), передбачала, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Як наведено судом вище, ОСОБА_1 навчається за денною формою навчання в Українському вільному університеті в Мюнхені на факультеті державних та економічних наук і має статус докторанта.

Отже, позивач має право на відстрочку за ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За приписами ст. 22 ч. 5 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 560, який визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (п. 1).

Відповідно до п. 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Як передбачено п. 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);

дату народження;

адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);

адресу електронної пошти;

контактний номер телефону.

До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови (п. 60 Порядку № 560).

Згідно з п. 62 Порядку № 560, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.

Одночасно, додатком 5 Порядку № 560 визначено, що здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури подають такі документи, що підтверджують право на відстрочку: для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Позивач такої довідки Комісії Інгульського РТЦК не подав.

Неподання позивачем довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, суд оцінює таким чином.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.11 р. № 752 на Міністерство освіти і науки, молоді та спорту покладено обов`язок забезпечити створення до 1 січня 2012 р. та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, а також розробити та затвердити порядок формування та функціонування зазначеної Єдиної бази.

Цією ж постановою було затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.18 р. № 1060 визначено державне підприємство Інфоресурс, що належить до сфери управління розпорядника Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Міністерства освіти і науки, технічним адміністратором Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Установлено, що:

технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти здійснює заходи із створення, модернізації і супроводження програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у тому числі її реєстрів, та інформаційно-пошукової системи доступу до її відкритих даних, їх технічного і технологічного забезпечення, збереження та захисту відомостей та даних, надання, тимчасового припинення (блокування) та анулювання доступу до цієї бази та її реєстрів, надання послуг у сфері їх функціонування, а також інші функції, визначені законодавством;

модернізація програмного та технічного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Також, визнані такими, що втратили чинність постанови Кабінету Міністрів України згідно з переліком, в тому числі і Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти.

З наведеного слід зробити висновок, що доступ до Єдиної державної електронної бази з питань освіти мають виключно національні навчальні заклади і тільки вони мають технічну можливість сформувати довідку про здобувача освіти в цій базі, тоді як іноземні навчальні заклади доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти не мають, що унеможливлює формування ними відповідної довідки, передбаченої Порядком № 560, як документа, який підтверджує право особи на відстрочку.

По суті має місце ситуація, коли позивач має гарантоване державою право на відстрочку в силу приписів Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, але не може реалізувати (підтвердити) таке право через відсутність законодавчого регулювання процедури отримання необхідної довідки громадянином України, який отримує освіту за кордоном.

Згідно з ст. 24 ч. 1, 2 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 53 ч. 1 Конституції України кожен має право на освіту.

Стаття 6 ч. 1, 4 КАС України закріплює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі цих норм, суд приходить до висновку про те, що право позивача на отримання освіти, в тому числі і за межами України, є конституційним та не може бути обмежене. Як докторант, він, в силу положення ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, має право на відстрочку, яке не може бути підтверджено через відсутність технічної можливості іноземного навчального закладу сформувати довідку про здобувача освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, що порушує рівність конституційних прав громадян України за територіальною ознакою або місцем проживання.

За таких обставин, позивач з об`єктивних та незалежних від нього причин не в змозі подати Комісії Інгульського РТЦК довідку, передбачену Порядком № 560, але її відсутність не може розглядатись в якості правомірної підстави для позбавлення позивача можливості реалізації законного права на відстрочку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування протоколу № 39, яким оформлено рішення Комісії Інгульського РТЦК про відмову у наданні позивачу відстрочки.

В той же час, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 1 обов`язку ухвалити рішення про надання позивачу відстрочки з наступних міркувань.

Так, відповідно до п. 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання (п. 60 Порядку № 560).

Отже, питання надання відстрочки належить до виключної компетенції спеціально утвореного окремого колегіального органу, який до того ж проводить перевірку поданих заявником документів, в тому числі і на відповідність іншим вимогам, а не тільки з точки зору формальної наявності передбачених Порядком № 560 документів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 ч. 1 КАС України).

Таким чином, завданням адміністративного суду є вирішення спорів, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень, через надання правової оцінки його рішенням та діям (бездіяльності). Суд не покликаний підміняти роботу державних органів, що порушує принцип розподілу влади.

В даному випадку суд констатував неправомірність рішення Комісії Інгульського РТЦК про відмову у наданні позивачу відстрочки, з підстав і мотивів, які викладені ним в протоколі № 39 і саме відповідач 1 повинен виправити допущену ним помилку.

Відповідно до ст. 245 ч. 2 п. 10 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом судового захисту з урахуванням характеру спірних правовідносин, є покладення на відповідача 1 обов`язку повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

При цьому, суд звертає увагу Комісії Інгульського РТЦК на те, що вона не вправі повторно прийняти рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки з підстав, які вже були предметом судового розгляду в рамках цієї справи та яким суд вже надав правову оцінку, знайшовши їх протиправними.

За приписами ст. 139 ч. 3 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в розмірі 968,96 грн. Доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, судовий збір присуджується позивачу в розмірі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) , задовольнити частково.

2. Протокол № 39 комісії по розгляду заяв на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 від 3 березня 2025 р. в частині п. 52 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки, визнати протиправним та скасувати.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 21 лютого 2025 р. про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, з урахуванням висновків суду в цій справі.

4. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язаня Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 за його заявою від 21 лютого 2025 р. відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 ч. 3 п. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз