Справа № 160/26405/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/26405/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Кучма К.С.) в адміністративній справі №160/26405/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 у справі №160/26405/23, яке набрало законної сили 05.03.2024, було задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 16.02.2018 року (включно);

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 16.02.2018 року (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- у задоволенні решти позовної заяви - відмовлено.

07.03.2025 позивачем отримано виконавчі листи по справі №160/26405/23.

31.07.2025 позивачем подано заяву, в якій зазначено, що ВЧ НОМЕР_1 протягом розумного строку після набрання рішення суду законної сили жодних дій для добровільного виконання не вжила. Станом на момент звернення із цією заявою рішення суду залишається не виконано. У зв`язку з наведеним заявник просив суд встановити судовий контроль відносно ВЧ НОМЕР_1 за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №160/26405/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у даній справі, виходив з того, що позивач не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга зокрема обґрунтована тим, що відповідач тривалий час не виконує рішення суду, у зв`язку з чим, триває протиправна бездіяльність. Також позивач зазначив, що ухвала суду постановлена без врахування норм ст. 382 КАС України, після внесення в неї змін.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відтак, абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме: справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг саме за письмовою заявою заявника, а підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у таких справах є наявність відповідної письмової заяви заявника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову в цій справі було зокрема питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки.

Оскільки ця справа є справою з приводу обчислення «інших соціальних виплат (доплат)», за письмовою заявою заявника про встановлення судового контролю суд першої інстанції мав зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

При цьому в цій категорії справ (щодо обчислення «інших соціальних виплат (доплат)») законодавцем не передбачено саме право суду на зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, зобов`язати такого суб`єкта подати звіт.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги, що підставою для звернення позивача до суду з заявою в порядку ст. 382 КАС України стала та обставина, що рішення в справі №160/26405/23 у визначений судом спосіб не виконано відповідачем понад рік.

Протилежного матеріали справи не містять та не були надані відповідачем під час розгляду вищевказаної заяви в суді першої та апеляційної інстанцій.

Натомість суд першої інстанції не надав оцінку таким доводам заявника, як не і надав оцінки доводам про відсутність доказів вчинення Військовою частиною НОМЕР_1 всіх можливих дій щодо виконання судового рішення у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, колегія суддів доходить до висновку, що внаслідок порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення питання встановлення судового контролю, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/26405/23 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/26405/23 задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного м`ясця з дня отримання копії цієї постанови до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/26405/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак