Справа № 380/28671/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/28671/23 пров. № А/857/5889/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі № 380/28671/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання перерахувати пенсію, (головуючий суддя першої інстанції Морська Г.М., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 14 травня 2024 року),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі по тексту відповідач), у якій просив суд:

мовою оригіналу

"1. Визнати дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що полягають у відмові перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ідент.№ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) у зв`язку із втратою годувальника, його матері - ОСОБА_2 з 18 травня 2016 року - протиправними.

2. Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) перерахувати пенсію ОСОБА_1 (ідент.№ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) у зв`язку із втратою годувальника, його матері - ОСОБА_2 у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18 травня 2016 року".

На обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства II групи. До травня 2006 року отримував пенсію по інвалідності. Із 25 травня 2006 року його переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, по батькові ОСОБА_3 (1-й годувальник).

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (2-й годувальник).

У зв`язку із наведеним, позивач вказує, що 03 серпня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Пустомитівського району Львівській області та надав довідку про смерть його матері, видану 19.05.2016 № 15 Годовицько-Басівської сільської ради та свідоцтво про її смерть.

Стверджує, що він належним повідомив Пенсійний фонд України про втрату другого годувальника - матері ОСОБА_2 .

Проте відповідач не провів перерахунок пенсії по втраті другого годувальника, у зв`язку із чим, 25 травня 2023 року позивач звернувся у відділ обслуговування громадян № 9 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для з`ясування розміру пенсії та 14.06.2023 подав заяву про її перерахунок.

За наслідками розгляду заяви, рішенням від 26 червня 2023 року № 62 відповідач перерахував пенсію позивачу та з 15 червня 2023 року призначив пенсію по втраті другого годувальника.

У подальшому, 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою другого годувальника із 18 травня 2016 року, на що отримав відмову, мотивовану тим, що позивач звернувся за перерахунком пенсії пізніше, ніж протягом 12 місяців із дня смерті годувальника.

У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою 2-го годувальника із червня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті 2-го годувальника із 27.05.2023 з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, чим порушив норми процесуального права, у зв`язку із чим його необхідно скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач протиправно не вчинив перерахунку пенсії у зв`язку з втратою 2-го годувальника з червня 2016 року, внаслідок чого право апелянта на перерахунок пенсії було порушено саме з цього часу, а не з моменту звернення до суду 27 листопада 2023 року. Апелянт наголошує, що суд помилково визнав його право на збільшення розміру пенсії лише з моменту звернення до суду, тоді як порушення права відбулося набагато раніше - з червня 2016 року.

Крім того, апелянт зазначає про ненадання йому належного доступу до матеріалів пенсійної справи в паперовому чи електронному вигляді, а також про те, що суд неправильно застосував шестимісячний строк на оскарження рішення відповідача відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи тим, що згідно із поданою 14 червня 2023 року заявою, позивачу проведено перерахунок пенсії з 15 червня 2023 року у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень розділу І Порядку № 22-1 та до частини 1 статті 44 Закону №1058 заява на призначення, перерахунок пенсії (додаток 1) подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб або через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням електронного підпису.

Також, відповідач вказує, що відповідно до пункту 1.7. Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Таким органом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням прийнято рішення від 15.06.2023 про перерахунок пенсії.

Оскільки за перерахунком пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 позивач звернувся після 12 місяців з дня її смерті, підстав для проведення перерахунку з більш раннього строку немає.

Зазначає, що розмір пенсії призначений і обчислений на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі ОСОБА_1 , відповідно до норм чинного законодавства і нормативно-правових актів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 09.02.1990 одержує пенсію по інвалідності III групи загального захворювання, з 21.01.1991 - по інвалідності III групи з дитинства, з 29.05.2001 - по інвалідності II групи з дитинства, яка з 01.01.2004 перерахована відповідно до Закону № 1058.

Із 25.05.2006 ОСОБА_1 переведений на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 (1-й годувальник) як особу з інвалідністю з дитинства II групи.

13.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії з 12.06.2020 у зв`язку із звільненням з роботи та пакетом документів.

Згідно із поданою 14.06.2023 заяви позивачу проведено перерахунок пенсії з 15.06.2023 у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (2-й годувальник).

Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 1-го годувальника 48 років 03 місяці 02 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,48250 ((579/100х12)х 1) та 2-го годувальника - 34 роки 02 місяці 13 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,34167 ((410/100х 12)х 1).

Середньомісячний заробіток, обчислений із заробітної плати 1 -го годувальника за період з 01.01.1985 по 31.12.1989, становить 8325,55 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,12431) та 2-го годувальника за період з 01.03.1990 по 29.02.1995, становить 3750,87 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,50653).

Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника станом на 01.08.2023 складає 3678,95 грн., а саме: 2249,24 грн. - розмір пенсії по втраті 1-го годувальника (50% від 4498,47 грн. - розмір пенсії за віком); 1429,71 грн. - розмір пенсії по втраті 2-го годувальника (50% від 2859,42 грн. - розмір пенсії за віком).

Пенсію за липень в сумі 3678,95 грн та доплату з 01.03.2023 по 30.06.2023 в сумі 1498,11 грн виплачено в липні 2023 року.

01.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою в якій просив здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника, його матері ОСОБА_2 з 18 травня 2016 року, яку розглянуто в порядку Закону України Про звернення громадян.

Про результат розгляду даної заяви Головне управління повідомило заявника листом від 15.08.2023 № 21622-21908/К-52/8-1300/23.

У листі зазначено, що оскільки за перерахунком пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 позивач звернувся після 12 місяців з дня її смерті, підстав для проведення перерахунку з більш раннього строку немає.

Не погодившись із відмовою у перерахунку пенсії по втраті 2-го годувальника із 18.05.2016, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на збільшення розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою 2-го годувальника з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, тобто із червня 2016 року. Зауважив, що пенсія у зв`язку із втратою 2-го годувальника не була своєчасно, тобто із червня 2016 нарахована позивачу, відтак наявна протиправна бездіяльність відповідача.

Разом із тим за захистом свого права позивач до суду звернувся 27.11.2023, що підтверджується поштовим штампом на конверті.

За правилами ч. 2 ст. КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що порушення права позивача із 2016 року було триваючим, суд першої інстанції вважає, що позивач має право на поновлення свого права за період 6 місяців до дня звернення до суду за захистом порушеного права, тобто з 27.05.2023.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою 2-го годувальника із червня 2016 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті 2-го годувальника із 27.05.2023 з урахуванням виплачених сум.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV, у редакції чинній станом на 01.08.2023 дату звернення із заявою про перерахунок пенсії) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 2 статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, окрім іншого, що виключно цим Законом, визначаються умови набуття права на призначення пенсії та порядок призначення розмірів пенсійних виплат.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника (частина 1 статті 36 Закону № 1058-IV).

Згідно із статтею 37 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. Дітям-сиротам пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірах, визначених частиною першою цієї статті, виходячи з розміру пенсії за віком кожного з батьків.

За приписами статті 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Абзацом 1 пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV (як вже зазначалось, у редакції чинній станом на 01.08.2023 дату звернення із заявою про перерахунок пенсії) визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV (як вже зазначалось, у редакції чинній станом на 01.08.2023 дату звернення із заявою про перерахунок пенсії), призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Із матеріалів справи встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 19 травня 2016 року Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області видала свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Родинні зв`язки ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 підтверджуються наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження позивача від 25 червня 1976 року серії НОМЕР_3 .

Так, апеляційний суд встановив, що 03 серпня 2016 року позивач звернуся до управління Пенсійного фонду України із заявою, у якій, мовою оригіналу, просив: «Прошу надати одноразову грошову допомогу на поховання матері ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Абзацом 1 пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV (у редакції чинній станом на 03 серпня 2016 року дату звернення із заявою про надання одноразової грошової допомоги) визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV ( у редакції чинній станом на 03 серпня 2016 року дату звернення із заявою про надання одноразової грошової допомоги), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Правлінням Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року прийнято Постанову № 22-1, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 4.1. розділу ІV Порядку № 22-1 ( у редакції чинній станом на 03 серпня 2016 року дату звернення із заявою про надання одноразової грошової допомоги), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Пунктом 1.1. розділу І Порядку № 22-1 (у редакції чинній станом на 01.08.2023 дату звернення із заявою про перерахунок пенсії), окрім іншого, передбачено, що Заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Проаналізувавши законодавство у двох редакціях - станом на 03 серпня 2016 року (дату звернення із заявою про надання одноразової грошової допомоги на поховання) та станом на 01 серпня 2023 року (дату звернення із заявою про перерахунок пенсії), а також порівнявши вимоги до заяв, встановлених Порядком № 22-1 (додаток 2 за редакцією 2016 року та додаток 1 за редакцією 2023 року), апеляційний суд встановив, що заява від 03 серпня 2016 року не відповідала вимогам пункту 4.1. розділу ІV Порядку № 22-1.

Заява позивача від 03 серпня 2016 року містила виключно прохання про надання одноразової грошової допомоги на поховання матері, а тому не є зверненням з відповідною заявою про призначення пенсії, перерахунок або переведення з одного виду пенсії на інший, як того вимагав чинний на той час Порядок № 22-1.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звернення позивача у 2016 році не може вважатися належним зверненням за перерахунком пенсії у зв`язку з втратою другого годувальника, а отже, 12-місячний строк, передбачений абзацом 1 пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії з дня, що настає за днем смерті годувальника, не повинен був застосовуватись до вказаних правовідносин.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника, його матері - ОСОБА_2 , відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV з 18 травня 2016 року, є такою, у задоволенні якої необхідно відмовити.

У свою чергу, в межах справи, що розглядається, відповідач правомірно застосував положення абзацу 1 пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, оскільки належне звернення за перерахунком пенсії у зв`язку з втратою другого годувальника надійшло лише 14 червня 2023 року (тобто за межами 12-місячного строку від дати смерті матері позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відповідач обґрунтовано відмовив у перерахунку пенсії з 18 травня 2016 року.

Варто зауважити, що відповідач виконав свій обов`язок після отримання належної заяви від 14 червня 2023 року, прийнявши рішення від 26 червня 2023 року № 62 про перерахунок пенсії з 15 червня 2023 року та здійснивши виплату пенсії у зв`язку з втратою другого годувальника відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відмовляючи у перерахунку пенсії, діяло відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, згідно з якими, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 2 вказаної статті, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведені вище обставини справи про те, що оскільки за перерахунком пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 позивач звернувся після 12 місяців з дня її смерті, то підстав для проведення перерахунку з більш раннього строку немає, а тому, апеляційний суд вважає за можливе з урахуванням вимог ч.2 ст.308 КАС України вийти за межі доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, суд першої інстанції помилково визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення збільшення розміру пенсії із червня 2016 року та необґрунтовано застосував положення частини 2 статті 122 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушеного права. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що необхідною передумовою для виникнення у відповідача обов`язку щодо перерахунку пенсії є належне звернення позивача із заявою.

Окрім цього, суд не врахував вимоги частині 1 статті 44 Закону № 1058-IV, відповідно до яких, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи, оскільки заява від 03 серпня 2016 року про надання одноразової грошової допомоги на поховання не відповідала вимогам пункту 4.1. розділу ІV Порядку № 22-1 щодо перерахунку пенсії, а тому не могла бути підставою для перерахунку пенсії у зв`язку з втратою другого годувальника.

Зважаючи на викладені вище висновки суду апеляційної інстанції, оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Водночас, доводи апеляційної скарги щодо задоволення позовних вимог не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач діяв правомірно.

Отже, у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вимоги статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі №380/28671/23 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання перерахувати пенсію відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча суддя З. М. Матковська
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич