Справа № 420/32776/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Василяки Д.К.,

за участі: секретаря судового засідання Рудого В.А.,

представника позивача Стрункової І.О., Чумаченко Д.О.,

відповідача Бондарева Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, яка полягає у невжитті заходів щодо скасування (припинення) арешту та розшуку транспортного засобу AUDI A6, 2016 р. в., чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладених у межах виконавчого провадження №73640739 (постанова від 05.01.2024 року), що наразі входить до складу зведеного виконавчого провадження №766667304;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича вчинити дії щодо зняття з арешту та з розшуку зазначеного транспортного засобу (марки AUDI, модель A6; категорія ТЗ: легковий; рік виробництва 2016; VIN: НОМЕР_3 ; номер кузова: НОМЕР_1 ; номерний знак: НОМЕР_4 , колір: чорний, в рамках виконавчого провадження № 73640739 (постановою про арешт майна боржника №73640739 від 05.01.2024 року), яка перебуває на даний час в складі ЗВП №766667304) та вчинити дії, щодо повідомлення відповідних органів про зняття з арешту та з розшуку відповідного транспортного засобу для виконання у порядку, передбаченому законодавством.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 30.06.2025 року Державним підприємством СЕТАМ проведено електронні торги з реалізації арештованого майна автомобіля марки AUDI, модель А6, 2016 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (лот № НОМЕР_5 ). Реалізація майна відбувалася в межах виконавчого провадження №78174124(ЗВП №78475517) Згідно з протоколом електронних торгів №642738 від 22.07.2025 переможцем торгів стала позивачка ОСОБА_1 , яка 25.07.2025 повністю сплатила вартість придбаного майна. 28.07.2025 приватним виконавцем Качуркою В.В. видано акт про проведений аукціон №78475517, яким підтверджено оплату та набуття Позивачкою права власності на автомобіль. Того ж дня транспортний засіб фактично передано Позивачці за актом приймання-передачі. Таким чином, позивачка набула право власності на автомобіль відповідно до вимог законодавства та мала законні підстави для його реєстрації у сервісних центрах МВС. Разом із тим, відразу після набуття права власності на автомобіль, 28.07.2025 року позивачка звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В., у провадженні якого перебував вказаний транспортний засіб, із письмовою заявою про зняття всіх обтяжень та арештів, які були накладені ним в межах його виконавчого провадження. До заяви були належним чином додані копії протоколу електронних торгів та акта аукціону, які підтверджували законність набуття позивачкою права власності. Однак, того ж дня ОСОБА_2 відмовив у прийнятті поданої заяви, формально мотивуючи це відсутністю накладеного електронного підпису. Позивачка повторно подала заяву в електронній формі з накладеним кваліфікованим електронним підписом через офіційний сервіс https://acsk.privatbank.ua. Проте 29.07.2025 року вона повторно отримала відмову з ідентичним формулюванням. 29.07.2025 року позивачка подала третю заяву, у якій додатково пояснила порядок перевірки кваліфікованого електронного підпису. Проте 30.07.2025 року приватний виконавець знову відмовив у задоволенні заяви. Того ж дня Позивачка направила аналогічний пакет документів поштовим відправленням, який ОСОБА_2 фактично отримав. У свою чергу, приватний виконавець Качурка В.В. припинив усі обтяження, які були накладені ним на автомобіль, у рамках його виконавчого провадження. Крім того, 30.07.2025 року приватний виконавець Качурка В.В. виніс постанову про зняття арешту та припинив арешт, накладений ОСОБА_2 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Водночас він офіційно зазначив, що він не має технічної можливості припинити арешт та розшук автомобіля, накладені іншим приватним виконавцем Бондаревим Р.В., та зареєстровані у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та ІП Гарпун. Надалі, 06.08.2025 року ОСОБА_2 письмово повідомив Позивачку, що 30.07.2025 року ним отримано її заяви та звернення від приватного виконавця Качурки В.В., а також що 31.07.2025 року ним одержано лист ТОВ Порше Лізинг Україна, яке категорично заперечило проти зняття арештів. У зв`язку з цим ОСОБА_2 постановою відклав проведення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження №766667304 та звернувся за роз`ясненням до Міністерства юстиції України. 02.08.2025 року позивачка звернулася до Сервісного центру МВС України з метою проведення державної реєстрації автомобіля. У реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та інформацією про перебування автомобіля у розшуку за даними системи Гарпун. 15.08.2025 року Головний сервісний центр МВС надав відповідь на адвокатський запит, у якій зазначив, що арешт, накладений ОСОБА_3 , знято ще 29.07.2025 року, проте арешт, накладений ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження №73640739 (постанова №8 від 05.01.2024), залишається чинним і може бути скасований виключно тим виконавцем, який його наклав. Додатково, 12.08.2025 року Національна поліція України у відповіді на адвокатський запит підтвердила, що постанови ОСОБА_3 про припинення розшуку надходили, однак розшук може бути припинений лише тим виконавцем, який його ініціював. При цьому станом на серпень 2025 року автомобіль продовжував перебувати у розшуку за постановами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та Біляївського відділу ДВС. З метою усунення цих перешкод Позивачка додатково звернулася до приватного виконавця Парфьонова Г.В. та до Біляївського ВДВС з відповідними заявами. На підставі ч. 3 ст. 36 Закону України Про виконавче провадження ними було винесено постанови, якими розшук автомобіля було припинено. Попри це, у відповіді Національної поліції України від 28.08.2025 року зазначено, що арешти та розшуку, які було накладено в рамках виконавчих проваджень приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. та державним виконавцем Біляївського відділу ВДВС було знято їх постановами, а арешт у ЄДРТЗ та розшук у системі Гарпун, накладені ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження №73640739, залишаються чинними. Таким чином, станом на 28.08.2025 року, що підтверджується відповіддю Національної поліції України на адвокатський запит адвоката Стрункової І.О., у реєстрах продовжував обліковуватися арешт та розшук автомобіля марки AUDI А6, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , накладені приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Бондаревим Р.В. у межах виконавчого провадження №73640739. Фактична бездіяльність ОСОБА_2 , яка полягає у невинесенні постанови про зняття арештів та розшуку із транспортного засобу в установлені законом строки, всупереч вимогам п. 7 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, грубо порушує права позивачки як добросовісного набувача та унеможливлює реалізацію її законного права власності на придбане майно, у зв`язку із чим звернулась до суду.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що особою, на яку покладено зняття всіх арештів і заборон з реалізованого майна, є виконавець, що здійснював таку реалізацію і видав акт про проведений електронний аукціон. Окрім визначення такої особи чинне законодавство забезпечує і механізм реалізації такого обов`язку шляхом направлення постанов виконавця в письмовій формі відповідним органам (установам) для виконання. При цьому, як зазначає відповідач його діяльність не може слугувати як інструмент виправлення недоліків діяльності інших осіб. Так само не може створювати для відповідача правил поведінки діяльність і процесуальні рішення інших органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів. З огляду на те, що відповідачем не здійснювалась реалізація майна, акт про проведення електронного аукціону відповідачем не видавалося, відповідач вказує на відсутність достатніх правових підстав для винесення постанов про зняття арешту та припинення розшуку AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 .

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій просив задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 30.10.2025 року задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року відкладено судове засідання.

Ухвалою суду від 27.11.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третіх осіб.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 766667304 3 примусового виконання рішення по стягненню заборгованості з боржника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 . Стягувачами у вказаному зведеному виконавчому провадженні є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК", , та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", .

В ході здійснення виконавчого провадження, серед іншого, приватним виконавцем здійснено наступні виконавчі дії: Постановою приватного виконавця про розшук майна вих. № 486 від 05.01.2024 року оголошено в розшук майно боржника, серед іншого, на транспортний засіб AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 ; Постановою приватного виконавця про розшук майна вих. № 487 від 05.01.2024 року накладено арешт на майно боржника, серед іншого, на транспортний засіб AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 ; Відомості про обтяження транспортного засобу AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 зареєстровано 05.01.2024 року у ДРОРМ за номером обтяження 31089887.

30.06.2025 року Державним підприємством СЕТАМ проведено електронні торги з реалізації арештованого майна автомобіля марки AUDI, модель А6, 2016 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (лот № НОМЕР_5 ). Реалізація майна відбувалася в межах виконавчого провадження №78174124(ЗВП №78475517)

Згідно з протоколом електронних торгів №642738 від 22.07.2025 переможцем торгів стала ОСОБА_1 , яка 25.07.2025 сплатила вартість придбаного майна.

28.07.2025 приватним виконавцем Качуркою В.В. видано акт про проведений аукціон №78475517, яким підтверджено оплату та набуття ОСОБА_1 права власності на автомобіль.

ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В., у провадженні якого перебував транспортний засіб, із письмовою заявою про зняття всіх обтяжень та арештів.

На звернення позивача, відповідач зазначив, що з системного аналізу пункту 3 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 7 розділу X Порядку реалізації арештованого майна вбачається, що всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем, що здійснював реалізацію такого майна, самостійно, а випадку неможливості зняття таких арештів та заборон такі арешти та заборони знімаються шляхом направлення виконавцем, що здійснював реалізацію, відповідної постанови про зняття арештів та заборон відповідному органу (установі) для зняття арешту. У Водночас, таке розуміння зазначених вище норм розходиться з трактуванням приватного виконавця Качурки В`ячеслава Вікторовича, який у своїх заявах до приватного виконавця Бондарева Романа Володимировича просить останнього припинити накладені обтяження (арешти), в тому числі припинити оголошений розшук на транспортний засіб AUDI A6, 2016 року виробництва, ДНЗ: НОМЕР_9 , номер кузова: НОМЕР_10 , накладені під час виконання виконавчих проваджень №73640739; №76656523; №76656711;№76667304; №76976252. 3 огляду на вказане констатую, що двома приватними виконавцями по різному тлумачаться норми права, що регулюють припинення арештів та заборон, накладених органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), за наслідком продажу на електронному аукціоні, в частині суб`єкта, що здійснює припинення арештів та заборон. З огляду на що з метою дотримання законності та забезпечення прав всіх учасників виконавчих проваджень приватний виконавець Бондарев Роман Володимирович звернувся з вказаного приводу до Міністерства юстиції України за наданням роз`яснень та рекомендацій з листом вих. №22966 від 31.07.2025 року. Проведення виконавчих дій у виконавчих провадження по ЗВП № 766667304 відкладено до 11.08.2025 року про по винесено відповідні постанови.

Позивач вважає протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича, яка полягає у невжитті заходів щодо скасування (припинення) арешту та розшуку транспортного засобу AUDI A6, 2016 р. в., чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладених у межах виконавчого провадження №73640739 (постанова від 05.01.2024 року), що наразі входить до складу зведеного виконавчого провадження №766667304, звернулося до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив на позовну заяву, докази, якими вони підтверджуються, суд зазначає, що порядок зняття арешту з майна, накладеного у виконавчому провадженні, передбачений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 2 цієї статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з частинами 4, 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках виключно на підставі рішення суду.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 340/25/19, для визначення юрисдикції таких спорів необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Підставою цього позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на все майно,з окрема, транспортний засіб, що перешкоджає йому вільно володіти та розпоряджатися ним.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) й виникають із цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції (Аналогічні висновки викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18).

Як встановлено судом предметом даного спору є наявність арешту та розшуку транспортного засобу AUDI A6, 2016 р. в., чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , накладених у межах виконавчого провадження №73640739 (постанова від 05.01.2024 року), що наразі входить до складу зведеного виконавчого провадження №766667304, боржником у якому виступав ОСОБА_5 (попередній власник автомобіля), що відповідно, створює перешкоди позивачу ( ОСОБА_1 - переможцю електронного аукціону щодо вказаного рухомого майна) на володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Таким чином, у даному випадку, спірним є питання про право цивільне, оскільки підставами позову фактично є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту, законність якого необхідно довести у суді.

Тобто, позивач, звертаючись до суду із даним позовом захищає свої майнові права щодо рухомого майна, а відтак суд вважає, що даний спір за своєю суттю не є публічно-правовим, а стосується захисту цивільних прав позивача щодо майна, яке обтяжене арештом, тож цей спір з приводу зняття арешту з майна боржника не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.09.2019 року у справі № 826/16025/18.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.06.2022 (справа № 540/275/21) констатував, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Також Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що оскарження дій та рішень виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій/бездіяльності не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1 статей 317 та 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд зазначає, що необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Указане відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 463/6961/18, від 20.03.2019 у справі 818/208/18.

Таким чином, у даному випадку має місце майновий спір.

Проте з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі не є публічно-правовим, а випливає з відносин, які стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

За суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду загальним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити, що повторне звернення позивача до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається щодо позовних вимог, стосовно яких судом вирішено питання про закриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частиною першою статті 238, частиною першою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам, що заявлений спір відноситься до юрисдикції загального суду та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду упродовж 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28 листопада 2025 року .

Суддя Д.К. Василяка

.