Справа № 380/26779/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/26779/23 пров. № А/857/2781/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Закарпатській області до Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії ,

суддя у І інстанції Желік О.М.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 09 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року керівник Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області (далі Прокурор) завернувся до адміністративного суду в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Закарпатській області (далі ГУ ДСНС) з позовом, у якому просив зобов`язати Регіональну філію «Львівська Залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця» (далі РФ «Львівська залізниця») привести у стан готовності з метою використання за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018, захисні споруди:

сховище № 7323/27651, розташоване за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Героїв України, 42Б;

сховище № 535/27653, розташоване за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Деповська, 9, Ужгородського району Закарпатської області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі №380/26779/23 позовну заяву Прокурора в інтересах ГУ ДСНС було залишено без розгляду.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що Кодекс цивільного захисту населення України (далі КЦЗН) не передбачає повноважень ГУ ДСНС на звернення до суду із пред`явленими позовними вимогами у якості позивача, а отже Прокурор в особі ГУ ДСНС також не має права на звернення до суду з такими вимогами.

У поданій апеляційній скарзі Прокурор просив вказану ухвалу від 09.01.2023 у справі №380/26779/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, а також вимогам матеріального та процесуального права.

Представник Прокурора та представник ГК ДСНС у судовому засіданні апеляційного суду підтримали подану апеляційну скарги доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Представник РФ «Львівська залізниця» у ході апеляційного розгляду підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, у справі, що розглядається, Прокурор звернуся до адміністративного суду в інтересах держави в особі ГУ ДСНС в вимогою про зобов`язання РФ «Львівська Залізниця» привести у стан готовності захисні споруди з метою використання їх за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

При розгляді вказаних позовних вимог суд першої інстанції слушно зауважив на необхідність передусім встановити наявність у Прокурора права на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі ГУ ДСНС до РФ «Львівська Залізниця».

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 3 статті 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка серед іншого, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За правилами статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до частин 3 - 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України при визначенні поняття «інтереси держави» зауважив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

При цьому за приписами частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

у разі відсутності такого органу.

Водночас у першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

При обґрунтуванні свого права на звернення до суду із позовом, що розглядається, Прокурор вказував на те, що РФ «Львівська залізниця» не забезпечила повної готовності до використання захисних споруд цивільного захисту №27651/7323 та № 27653/535, а ГУ ДСНС не вжило дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисні споруди до належного стану, що вказує на його бездіяльність.

Водночас суд першої інстанції слушно звернув увагу на необхідність з`ясування наявності у самого ГУ ДСНС права на звернення з позовом до адміністративного суду із такими вимогами.

При цьому на підставі аналізу приписів статті 17-1, 32 КЦЗН, Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що діючим законодавством передбачено право ГУ ДСНС, як суб`єкта владних повноважень, при застосуванні своєї компетенції на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування, а отже не передбачено повноважень на звернення до суду із позовними вимогами, які є предметом розгляду у справі, що розглядається, що відповідно вказує на відсутність аналогічного права у Прокурора при звернені до адміністративного суду в інтересах держави в особі ГУ ДСНС.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.01.2025 у справі №400/9970/23, від 06.02.2025 у справах № 160/18617/23, № 320/11439/22, від 03.03.2025 у справі № 260/4199/22, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.

За приписами частини 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи вказане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 380/26779/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Постанова у повному обсязі складена 27 листопада 2024 року.