Справа № 205/9237/25
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/9237/25
Номер провадження 2-а/205/228/25
Справа № 205/9237/25
Провадження № 2а/205/228/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Федотова В.М., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищевказаним адміністративним позовом.

Позов мотивований тим, що 06.06.2025 року позивачу через за стосунок «Дія» випадково стало відомо про винесення постанови серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год. Відповідної постанови позивач не отримував. Вказана подія трапилась 30.05.2025 року у м. Кривий Ріг. Згідно з указаною інформацією швидкість руху автомобіля становила 73 км/год, що на 23 км/год перевищує межі дозволеної швидкості. Позивач зазначає, що дійсно міг знаходитись в автомобілі в місці, де була зафіксована відповідна подія, разом з тим він є уважним та відповідальним водієм, який завжди дотримується правил дорожнього руху. Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Звертає увагу суду, що у нього існують об`єктивні сумніви щодо точності результатів фіксації події, оскільки пересування на транспортному засобі «Ford Fusion» протягом поїздки здійснювалась за допомогою функції «круїз контроль» в межах швидкості, що відповідає вимогам законодавства, а тому встановлення достовірності результатів фіксації події неможливо без дослідження відповідної технічної документації на прилад фіксації. Також зазначив, що відсутні зображення належної якості для належної ідентифікації особи водія, яка перебувала за кермом, оскільки на момент фіксації події у автомобілі перебували три особи, зокрема дві особи чоловічої статі, які періодично заміняли одне одного в керуванні вказаним транспортним засобом. Притягнення до відповідальності власника транспортного засобу порушує принцип індивідуального характеру покарання. Уздовж дороги не було розміщено жодних знаків, які б забезпечували інформували водія щодо максимально дозволеної швидкості руху у вигляді 50 км/год. З огляду на збройне вторгнення держави-агресора на території України систематично здійснювався демонтаж дорожніх знаків, також була відсутня житлова забудова, що надала б можливість точно ідентифікувати місце фіксації як населений пункт.

Враховуючи викладене, позивач звертається до суду та просить скасувати постанову серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі без виклику сторін, клопотання позивача про витребування доказів було задоволено, витребувано від ДПП НПУ належним чином завірену копію постанови серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаною ухвалою сторонам також було надано строк для надання відзиву, відповіді на відзив, тощо.

Представник відповідача Енгельс О.В. направив до суду відзив на позов, у якому, посилаючись на законність складення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року, а також на відповідність вказаної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності. Зазначив, що розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 249-1220, інспектором Садовським К.С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 5АВ № 10653655 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Із вказаної постанови вбачається, що 30.05.2025 року о 19 год 45 хв. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13, зафіксовано транспортний засіб «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала наведеним транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020 року. Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, крім іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості більш ніж на 20 км/год. Приміткою даної статті зазначено, окрім іншого, що суб`єктом правопорушення в цій статті, в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Як встановлено ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу. Також зазначає, що ст. 279-1 КУпАП встановлено, зокрема, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Звертає увагу суду, що позивачем у позовній заяві не оскаржується факт зафіксованого належного йому транспортного засобу у дату, час, місце та зі швидкістю зазначеній у постанові про адміністративне правопорушення. Твердження позивача про те, що на його шляху не було встановлено жодних дорожніх знаків, які б забезпечували інформативне забезпечення водія щодо максимально дозволеної швидкості руху, а також про те, що з огляду на збройне вторгнення держави-агресора на території України систематично здійснюється демонтаж дорожніх знаків, пріоритетом серед яких є саме дорожній знак «5.51» (Початок населеного пункту) є помилковими. Так, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.49 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту». У оскаржуваній постанові зазначено, що подія зафіксована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13, тобто безпосередньо у населеному пункті. Окремо зауважує, що місця встановлення стаціонарних технічних засобів (приладів контролю) письмово погоджуються з відповідним уповноваженим органом Національної поліції. На офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції можна дізнатися адреси місць розміщення приладів контролю із зазначенням координат та дозволену швидкість руху. водій зобов`язаний неухильно дотримуватись швидкісного режиму в населених пунктах, незважаючи на можливе здійснення контролю його руху. Дорожні знаки 5.49 «Початок населеного пункту» (на білому фоні) встановлені при в`їзді в місто Кривий Ріг на автошляху Н-11 зі сторони міста Дніпра та зі сторони міста Миколаєва, а також на автошляху Н-23 зі сторони міста Кропивницького та Нікополя. Технічний прилад Каскад 249-1220 встановлений за координатами 47.924042572, 33.387548028, закріплений за адресою м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13. При цьому, на виїзді на вул. Вільної Ічкерії на перехресті з вул. Дарвіна встановлені дорожні знаки 5.76 ПДР України (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху) з відповідними табличками 7.2.1 ПДР України. Також поблизу буд. 1 по вул. Вільної Ічкерії в м. Кривий Ріг в напрямку вул. В. Великого та поблизу буд. 15 по вул. Вільної Ічкерії в м. Кривий Ріг в напрямку вул. Я. Мудрого також встановлені дорожні знаки 5.76 ПДР України (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху) з відповідними табличками 7.2.1 ПДР України. Таким чином, доводи позивача зазначені у позовній заяві щодо відсутності будь-яких дорожніх знаків, які б забезпечували інформативне забезпечення водія щодо максимально дозволеної швидкості руху жодним чином не підтверджені позивачем та є лише спробою ввести суд в оману та уникнути адміністративної відповідальності. На офіційному веб-сайті та у оскаржуваній постанові містяться зображення транспортного засобу позивача з номерними знаками за адресою, зазначеній у постанові, та із зафіксованою швидкістю, з якою рухався транспортний засіб під керуванням позивача в момент фіксації правопорушення, що в свою чергу є належними та допустимими доказами у наведеній справі. Окрім того, у КУпАП вже закріплено належний механізм захисту прав відповідальної особи, який ґрунтується на засаді, визначеній у статті 13 Конституції України, відповідно до якої власність зобов`язує та не повинна використовуватись на шкоду людині і суспільству. За таких обставин, підстави для висновку про порушення конституційного принципу індивідуалізації юридичної відповідальності відсутні. Наведені припущення позивача не спростовують дійсності факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, а отже не є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі та не зумовлює неможливості перебування позивача у зазначений у постанові час та у зазначеному у постанові місці в момент фіксації оскаржуваного правопорушення. З приводу надсилання копії оскаржуваної постанови на адресу відповідальної особи, зазначив, що відповідальна особа зареєстрована за адресою: Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський р-н, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Миру, буд. 66. Згідно повідомлення, розміщеного на офіційному інтернет-сайті АТ «Укрпошта», тимчасово не працюють відділення поштового зв`язку у тих населених пунктах, де відбуваються бойові дії та обстріли, відділення поштового зв`язку, які зруйновані внаслідок цього, та відділення поштового зв`язку, що розташовані на території, що тимчасово окупована ворогом. Зазначив, що технічний прилад Каскад 249-1220 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний прилад має експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 02.04.2020 № 1100, сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 109-21 від 28.07.2021 року, сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 5-19 Rev. 2 від 17.09.2020 року та свідоцтво про повірку 22-01/31893, чинне до 24.09.2025 року.

Представником відповідача було виконано ухвалу суду в частині витребування доказів та разом із відзивом надано належним чином завірену копію постанови серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 направив до суду відповідь на відзив у якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідачем до відзиву долучені фотознімки, на яких зображені знаки 5.49 та 5.50. з яких неможливо точно ідентифікувати відповідності темпоральних рамок розміщення знаків 5.49 та 5.50 моменту фіксації події, що мало місце ще в травні цього року. Автомобільна дорога, на якій відбулася фіксація події, має всі ознаки дороги, що проходить через населений пункт (габарити автошляху, відсутність характерної для населеного пункту густоти житлової забудови тощо), на якій, серед іншого, може бути дозволений рух легковим транспортним засобом з більшою за 50 км/год швидкістю. Звертає увагу суду, що притягнення до адміністративної відповідальності власника транспортного засобу за зафіксоване в автоматичному режимі порушення правил дорожнього руху без встановлення факту особистого керування цим засобом є практикою, яка викликає обґрунтовані сумніви з погляду відповідності міжнародно-правовим стандартам, зокрема положенням Європейської конвенції з прав людини. Власник транспортного засобу, на якого покладається обов`язок сплати штрафу лише на підставі формального права власності, може не мати жодного стосунку до безпосереднього вчинення порушення. У такому разі держава фактично перекладає обов`язок доведення невинуватості на громадянина, що суперечить загальновизнаним правовим стандартам, зокрема й статті 62 Конституції України.

Представник відповідача Енгельс О.В. направив до суду заперечення на відповідь на відзив у яких, посилаючись на обставини, викладені ним у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Будь-яких інших письмових пояснень чи заяв від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суддя, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суддею встановлено та підтверджено сторонами, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року, яка була винесена інспектором Садовським К.С., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 57-58).

Із описової частини вказаної постанови вбачається, що 30.05.2025 о 19 год 45 хв. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13, зафіксовано транспортний засіб «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала вказаним транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості проводилось за допомогою приладу Каскад 249-1220, свідоцтво про повірку № 22-01/31893, чинне до 24.09.2025 року (а.с. 57-58).

Позивач не заперечував той факт, що транспортний засіб «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ним, однак заперечував факт керування транспортним засобом в цей день саме позивачем та зазначив, що на момент фіксації події у автомобілі перебували три особи, зокрема, дві особи чоловічої статі, які періодично заміняли одне одного в керуванні вказаним транспортним засобом.

Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

Положеннями ст. 279-1 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 року, справа № 524/5741/16-а).

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Так, пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 Обмеження максимальної швидкості забороняє рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.31 Зона обмеження максимальної швидкості забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

При цьому, за нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, у тому числі, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціальне програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів фотофіксації, адміністративне правопорушення було зафіксоване 30.05.2025 року за адресою м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13, в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 249-1220, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний прилад має експертний висновок, сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 109-21 від 28.07.2021 року, сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 5-19 Rev. 2 від 17.09.2020 року та свідоцтво про повірку 22-01/31893, чинне до 24.09.2025 року.

Згідно експертного висновку ТОВ «Безпека та інновації інформаційних систем», зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 02.04.2020 № 1100, комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад».

Інформація про розміщення приладів контролю публікується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. В місця розміщення приладів контролю встановлюються відповідні інформаційно-вказівні дорожні знаки.

Доступ до інформації про автоматичну фіксацію є безоплатним в мережі Інтернет.

У даному випадку, результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , є фотокартки з зображенням вказаного транспортного засобу та відеозапис правопорушення, з яких вбачається, що останній рухався зі швидкістю 73 км/год.

На офіційному веб-сайті за відповідним посиланням на фотознімках міститься необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Отже, відомості щодо швидкості транспортного засобу, яка вимірювалася та фіксувалася комплексом автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад», є допустимим доказом, який підтверджує швидкість руху транспортного засобу при вимірюванні швидкості.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

У населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.49 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» (на білому фоні). Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» (на білому фоні). Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.49 і 5.50 встановлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Суддею досліджено оскаржувану постанову та встановлено, що вона містить посилання на офіційний веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому наявні фото та відео файли, а також географічні координати зафіксованого правопорушення.

Так, відповідно до географічних координат 47.924042572, 33.387548028, які знаходяться за посиланням згідно QR-коду на оскаржуваній постанові, підтверджується, що транспортний засіб «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , 30.05.2025 року о 19 год 45 хв. рухався з перевищенням швидкості на 23 км/год за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 13.

Відповідно до карти вебсервісу «Google maps», камера автоматичної фіксації з координатами 47.924042572, 33.387548028 розміщена на території населеного пункту м. Кривий Ріг.

Отже, наявність вищезазначених координат є достатнім для підтвердження того, що позивач рухався саме в населеному пункті.

При цьому, суддя звертає увагу, що рух транспортного засобу «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , у вказаний проміжок часу за вказаною адресою позивачем не запеперечувався.

Відповідно до ПДР дорожній знак 5.49 встановлюється на початку населеного пункту, тобто перед заїздом на територію населеного пункту, а не по всій території населеного пункту.

У позовній заяві позивач посилався також на те, що із наданих фото неможливо встановити особу, що безпосередньо керувала транспортним засобом у зазначений проміжок часу.

Разом з тим, такі доводи позивача не можуть бути прийняті суддею до уваги з огляду на наступне.

Так, приміткою до ст. 122 КУпАП передбачено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно із ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:1) ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відтак, відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, є альтернативною, тобто така покладається або на власника транспортного засобу, або на користувачів такого майна виключно за умови, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось позивачем, що транспортний засіб марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

При цьому, доказів вибуття із володіння позивачем зазначеного транспортного засобу матеріали справи не містять.

У ході судового розгляду справи не встановлено наявності доказів вчинення дій в порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, а отже і наявності підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі з урахуванням положень ст. 279-3 КУпАП.

Згідно із статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не було надано жодного доказу чи посилання на обставини, які б виключали подію чи склад адміністративного правопорушення за оскаржуваною постановою.

В свою чергу, надані стороною відповідача документальні підтвердження вчиненого правопорушення є належними доказами факту перевищення автомобілем «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , встановленого обмеження швидкості.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови та інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП.

Беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суддя зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, зокрема, швидкісного режиму у населеному пункті, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Суддя зауважує, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, що оскаржувана постанова винесена за наявності достатніх правових підстав, що вказують на наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, приймаючи до уваги те, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, а також законність та обґрунтованість складення відносно останнього постанови серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що є необґрунтованими та недоведеними.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн., однак, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, суд вважає за необхідне залишити судовий збір за позивачем.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 72, 73, 77, 78, 90, 229, 242-246, 256, 262, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247, 251-252, 280, 283 КУпАП, суддя

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 5АВ № 10653655 від 31.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 605,60 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: Федотова В.М.