Справа № 500/1617/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 500/1617/25 пров. № А/857/27696/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі №500/1617/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Мартиць О.І., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення 02 червня 2025 року),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 2) в якому просить суд

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.03.2025 №92 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 04.05.1981 по 14.04.1983 - служба в Збройних Силах; з 23.07.1984 по 14.03.1988 - служба в органах МВС; з 14.03.1988 по 29.03.2005 - робота на посаді голови виконкому Увислівської сільської ради народних депутатів, Увислівського сільського голови; з 30.03.2005 по 25.05.2005 - робота на посаді першого заступника голови Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області; з 26.05.2005 по 01.05.2016 - робота на посаді Увислівського сільського голови та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 28.02.2025, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 28.02.2025 №03-14/229 та №03-14/231, виданих Хоростківською міською радою Чортківського району Тернопільської області.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", 28.02.2025 подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII. Позивач до своєї заяви додав довідки від 28.02.2025 №03-14/229 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №03-14/231 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, які видані Хоростківською міською радою Чортківського району Тернопільської області та відповідають Порядку №622 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823.

За результатами розгляду поданої заяви відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надало рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №94 від 07.03.2025 про відмову в переведенні (у перерахунку) на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Мотивами відмови у вказаному рішенні є те, що на момент набрання чинності Закону№889-VIII "Про державну службу" станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймав посаду державного службовця в державному органі, а тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має.

Рішення про відмову в переведенні (перерахунку) пенсії позивач вважає протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі №500/1617/25 позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.03.2025 №92 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 14.03.1988 по 29.03.2005 на посаді голови виконкому Увислівської сільської ради народних депутатів, Увислівського сільського голови; з 30.03.2005 по 25.05.2005 на посаді першого заступника голови Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області; з 26.05.2005 по 01.05.2016 на посаді Увислівського сільського голови, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Оскільки у позивача немає станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону № 889) необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби, визначених статтею 25 Закону - 3723, тому здійснити переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 не вбачається можливим.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності вважаємо, що дії органів Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції та законах України.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Тернопільській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

28.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", надавши необхідні документи.

Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів за принципом екстериторіальності здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатами розгляду поданих документів 07.03.2025 прийнято рішення №92 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, оскільки на момент набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ станом на 01.05.2016 не обіймав посаду державного службовця в державному органі, тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.03.2025 №1900-0207-8/11316 позивача повідомлено про прийняте рішення.

Позивач не погодився з відмовою у задоволенні його заяви, що стало підставою для звернення до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.03.2025 №92 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.

Згідно з пунктом 6 цього Порядку стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.491) постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (Порядок №283). Цим Порядком визначено посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).

Отже, вірно зазначено судом першої інстанції, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є те, що на момент набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ станом на 01.05.2016 не обіймав посаду державного службовця в державному органі, тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1979 ОСОБА_1 працював:

з 14.03.1988 обраний головою виконкому Увислівської сільської ради народних депутатів, 29.04.1994 присвоєно 9 (дев`ятий) ранг державного службовця, 17.01.1995 прийнято присягу державного службовця, 21.05.1997, 21.05.1997 на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" змінено статус "голова сільської ради на статус "сільський голова".

08.08.2001 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", 08.08.2001 присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування, 19.04.2002 обраний Увислівським сільським головою, 29.03.2005 дострокове припинення повноважень Увислівського сільського голови у зв`язку з переходом на іншу роботу, 30.03.2005 призначений на посаду першого заступника голови Гусятинської райдержадміністрації, 30.03.2005 присвоєно 7 (сьомий) ранг державного службовця, 25.05.2005 звільнений з посади першого заступника голови Гусятинської райдержадміністрації згідно з поданою ним заявою за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України),

25.05.2005 відмінено і анульовано запис №18 від 29.03.2005 про дострокове припинення повноважень Увислівського сільського голови у зв`язку з переходом на іншу роботу, присвоєно 7 (сьомий) ранг посадової особи місцевого самоврядування, продовжує виконувати повноваження Увислівського сільського голови четвертого скликання, 08.12.2017 повноваження Увислівського сільського голови закінчилися на підставі ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч.2 ст.8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", з 09.12.2017 по 26.11.2020 покладено виконання обов`язків старости села.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі №500/1617/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін