Справа № 420/35545/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (сформована в системі «Електронний суд» 20.10.2025 року) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №79158048 від 10.10.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн;

судові витрати за подання позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалами суду:

- від 27.10.2025 року адміністративний позов залишено без руху;

- від 10.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 25.11.2025 року; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №79158048.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі №420/7062/25, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025, зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2025 року ОСОБА_1 пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2025 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011№3668VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». В подальшому старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19.09.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 79158228 за виконавчим листом № 420/7062/25, виданого 16.09.2025. Відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованим листом Головного управління від 03.10.2025 №1500-0405-5/165288, про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7062/25. Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених повноважень, старшим державним виконавцем винесено постанову від 10.10.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

14.11.2025 року ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому також просив задовольнити позовні вимоги позивача повністю та постанову старшого державного виконавця залишити в силі.

14.11.2025 року та 18.11.2025 року третя особа подала пояснення щодо позову, просить у задоволенні позовних вимог відмовити, постанову старшого державного виконавця залишити в силі та зазначає, що 12.05.2025 року Одеським окружним адміністративним судом прийняте рішення № 420/7062/25, в якому визначено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській бласті здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2025 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2025 року ОСОБА_1 пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції(м.Одеса) відкрите виконавче провадження ВП №79158048 від 19.09.2025 року. Станом на теперішній час грошові кошти на рахунок стягувача ОСОБА_2 не поступили. Боржник повідомив стягувачеві, стосовно виконання ним вищевказаного рішення № 420/7062/25, яке набрало законної сили 12.06.2025 року наступне: «Щоденно до Головного управління надходить величезна кількість таких судових рішень (від 800 до 1500 на місяць). Враховуючи окремі обмеження в роботі Головного управління у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, а також дотримання спеціалістами правилбезпеки під час оголошення повітряних тривог, швидке і якісне виконання судових рішень унеможливлюється. Тому, враховуючи принцип рівності конституційних прав і свобод громадян України, закріплений ст. 24 Конституції України, судові рішення опрацьовуються спеціалістами в порядку черговості від дати їх надходження до Головного управління. Найближчим часом рішення суду по справі № 420/7062/25 буде опрацьовано та виконано. Головне управління робить все можливе задля підвищення оперативності опрацювання всіх судових рішень, що підлягають виконанню.» Вищевказані дії боржника (відповідача) щодо невиконання судового рішення стягувач підтверджує копією листа ГУ ПФУ в Одеській області від 30.10.2025р. вих. № 32746-33034/М-02/8-1500/25. Пенсія боржником не перерахована і сплачується стягувачеві із обмеженнями.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 10.11.2025 року була доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 10.11.2025 року (а.с.33), у встановлений строк відповідач відзив на позов та копії матеріалів виконавчого провадження не надав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справа розглядається за наявними у ній доказами згідно ч.9 ст.80 КАС України

У судове засідання 25.11.2025 року представники учасників справи не з`явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом доставлення копії ухвали та судових повісток до «Електронних кабінетів».

Керуючись приписами ч.9 ст. 205 КАС України, судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні, оскільки згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №420/7062/25:

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2025 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 - VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2025 року ОСОБА_1 пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

16.09.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано два виконавчих листа у справі.

19.09.2025 року за заявою стягувача відкрито виконавче провадження ВП №79158048 з виконання виконавчого листа №420/7062/25 (а.с.8-9); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів про зобов`язання вчинити дії.

Листом від 03.10.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило на лист Відділу з постановою від 19.09.2025 року ВП №79158048, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 420/7062/25, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025, зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2025 року ОСОБА_1 пенсії без застосування положень п. 1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2025 року пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру на підставі Закону України від 08.07.2011 № 3668 VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 14.07.2025 № 821. Пунктом 2 Постанови № 821 установлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування. Після доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 420/7062/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 буде виконано в межах повноважень, покладених на Головне управління (а.с.10-11).

10.10.2025 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №79158048 за невиконання рішення суду боржником на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.6-7).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно ч. 4, 8 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 75 ЗУ Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України Про виконавче провадження вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що пунктом 2 Постанови №821 установлено,що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування.

Після доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 420/7062/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 буде виконано в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Як і зазначив у листі від 03.10.2025 року, після доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 420/7062/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 буде виконано в межах повноважень, покладених на Головне управління (а.с.10-11).

Згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто, приписами чинного законодавства чітко визначено, що одним із завдань Головного управління Фонду є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, та здійснення з цією метою перерозподілу коштів між районами (містами).

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо обліку здійснення перерахунку та виплати з 01.01.2025 року ОСОБА_1 пенсії без застосування положень п.1 постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» а також внесення нарахованої доплати до автоматизованої бази даних у підсистемі Реєстр судових рішень інтегрованої комплексної системи ПФУ, які формуються на підставі даних в автоматизованих системах обробки пенсійної документації, що підтверджується листом ГУПФ України в Одеській області від 03.10.2025 року на адресу відповідача.

Будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду у справі №420/7062/25, зокрема щодо відсутності фінансування, позивачем до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не надавалось.

Суд звертає увагу, що ані держвиконавцю, ані з позовною заявою не були надані докази того, що сума доплати до пенсії ОСОБА_1 була внесена в реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та поставлена у відповідну чергу.

З огляду на це, не можна вважати, що аргументи позивача стосовно відсутності фінансування з бюджету для виконання рішення суду взагалі є доречними, адже фінансування з бюджету проводиться після внесення даних про заборгованість до Реєстру рішень та визначення відповідної черги на виплату.

Невиплата коштів за рішенням суду триває, нарахування позивачем суми доплати за рішенням неможливо вважати виконанням рішення, а поважність причин для цього не доведена боржником за виконавчим провадженням.

Боржник зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин. Проте, таких доказів позивач державному виконавцю не надав, такі докази не надані і суду.

Також відсутність повної інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надішли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення саме в конкретному виконавчому провадженні. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та достатні докази цього.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Підстави для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору за рахунок відповідача відсутні, виходячи з положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 255, 272, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 272 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.