Справа № 260/4763/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4763/24 пров. № А/857/16289/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (судді Микуляк П.П., ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Рівне) у справі №260/4763/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 22.02.2024 року Про відмові у перерахунку пенсії згідно Закону України Про державну службу та визнати дії Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними щодо не зарахування ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоду роботи з 01.11.2017 року по 31.03.2023 року на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансово-господарського та інформаційного забезпечення головного бухгалтера Управлінні Держпраці у Закарпатській області до стажу державної служби та не проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України Про державну служби з 01.04.2023 року з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 07-09/32 від 10.04.2023 року та №07-09/33 від 10.04.2023 року виданих Управлінням Держпраці у Закарпатській області, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період роботи з 01.11.2017 року по 31.03.2023 року на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансово-господарського та інформаційного забезпечення головного бухгалтера Управлінні Держпраці у Закарпатській області до стажу державної служби та провести перерахунок і виплати пенсію відповідно до Закону України Про державну служби з 01.04.2023 року з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/32 від 10.04.2023 року та №07-09/33 від 10.04.2023 року виданих Управлінням Держпраці у Закарпатській області, стягнути судові витрати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що протоколом Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №5594 від 22.11.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу", при цьому враховано 14 років 8 місяців 10 днів стажу державного службовця.

Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжувала працювати на посаді державного службовця в Управлінні Держпраці у Закарпатській області, з якої звільнена 31 березня 2023 року.

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою, в якій просила перерахувати її пенсію шляхом переходу на інший вид пенсії (за Законом України Про державну службу), у зв`язку зі звільнення з роботи. При цьому долучила, серед іншого, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/32 та №07-09/33 від 10 квітня 2023 року.

Подана ОСОБА_1 заява, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду такої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 18.04.2023 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, як непрацюючій особі на державній службі, відповідно до Закону України Про державну службу, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та надані до неї документи, з огляду на відсутність правових підстав для такого. Зазначено, що перерахунки пенсій Законом України Про державну службу не передбачені.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року по справі №260/3865/23, залишеного без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково. визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 18.04.2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2023 року з урахуванням висновків суду.

22 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням №16 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 889-VIII із зарахуванням періоду роботи з 01.11.2017 по 31.03.2023 до стажу державної служби та обчисленням пенсії згідно довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.04.2023 №07-09/32 та №07-09/33, виданих Управлінням Держпраці у Закарпатській області, оскільки відсутні правові підстави для перерахунку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Законом № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723-VIII).

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього Розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 15.08.2019 у справі №676/6166/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в листопаді 2017 року було призначено пенсію з врахуванням вищезазначених законодавчих норм, яку вона продовжувала отримувати станом на день виникнення спірних правовідносин.

Однак, незважаючи на передбачену можливість виплати пенсії за нормами законодавства про державну службу після звільнення з роботи, відповідач відмовив ОСОБА_1 з тих мотивів, що нормами Закону №889 можливість перерахунку пенсії не передбачена.

Судом встановлено, що згідно наказу про звільнення №07/3к-к від 28.03.2023 року позивач була звільнена з посади з припиненням державної служби за угодою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України Про державну службу з 31.03.2023 року. (а.с. 27)

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про призначення/перерахунок пенсії із вимогою здійснити перерахунок належної їй пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати державного службовця та надала необхідні документи.

Так, зокрема, у поданій до органу Пенсійного фонду України заяві позивач висловила чітке та однозначне прохання щодо бажання отримувати пенсію на умовах Закону України Про державну службу у зв`язку зі звільненням. До вказаної заяви була додана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/32 від 10.04.2023 року, видана Управлінням Держпраці у Закарпатській області, згідно якої на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну платі за 2018-2022 роки, а також була надана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/33 від 10.04.2023 року, видана Управлінням Держпраці у Закарпатській області.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року по справі №260/3865/23, залишеного без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково. визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №16 від 18.04.2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2023 року з урахуванням висновків суду.

22 лютого 2024 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі №260/3865/23 відповідачем прийнято Рішення №16, яким повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону №889-VIII із зарахуванням періоду роботи з 01.11.2017 по 31.03.2023 до стажу державної служби та обчисленням пенсії згідно довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.04.2023 №07-09/32 та №07-09/33, виданих Управлінням Держпраці у Закарпатській області, оскільки відсутні правові підстави для перерахунку.

Після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою ст. 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, право на пенсію одержують особи, зазначені в пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не вказано, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України Про державну службу не призначалась.

Згідно з п. 3-1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби. Позивачу призначена пенсія державного службовця у 2017 році, коли вже діяв Закон №889-VIII, однак норми цього Закону (пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень) надають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII. При цьому, після призначення у 2017 році пенсії державного службовця, позивач продовжувала працювати на посаді державної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку №622 Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що на всі види оплати праці, включені у поданих позивачкою довідках, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджуєтеся довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/32 від 10.04.2023 року, довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №07-09/33 від 10.04.2023 року, формою ОК-7 від 01.05.2023 року (а.с.33-35)

Рішення Конституційного Суду України № 3- р/2022 від 23.12.2022 року в справі №3-132/2018 (5462/17, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), п. 1 п. 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

Із матеріалів справи вбачається, що станом на 31.03.2023 року страховий стаж позивача становив 40 років, з них страховий стаж державної служби становить 20 рік, в тому числі до 01.05.2016 - 13 років.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення та зарахування періоду роботи з 01.11.2017 року по 31.03.2023 року на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, фінансово-господарського та інформаційного забезпечення головного бухгалтера Управлінні Держпраці у Закарпатській області до стажу державної служби, суд зазначає, що судом не встановлено підстав, які б слугували для відмови у зарахуванні оскаржуваного періоду роботи, адже позивачка має відповідні записи у трудовій книжці та ці записи є належними та допустимим доказами для підтвердження її трудового стажу, як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка. Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім цього, у контексті оцінки решти доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі №260/4763/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Ільчишин
судді В. В. Гуляк
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 27.11.25