Справа № 280/5540/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/5540/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 (суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/5540/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності, починаючи з 05.07.2023, у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності починаючи з 05.07.2023, обчисливши її розмір відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу 05.07.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, та призначено 10.09.2024 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV). На момент призначення цієї пенсії він був діючим військовослужбовцем, проте відповідач не роз`яснив право позивача на оформлення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII), внаслідок чого ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на умовах Закону №1058-IV та повідомлено про право призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII після звільнення з військової служби, через що позивач був позбавлений права на отримання пенсії по інвалідності в належному розмірі. Після звільнення зі служби на підставі особистої заяви позивачу призначено пенсію по інвалідності за умовами Закону № 2262-XII з 03.01.2025, а не з дня встановлення інвалідності з 05.07.2023, як це передбачено статтями 26, пунктом е ст. 50 Закону № 2262-XII. Зазначену бездіяльність позивач вважає протиправною, просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неправильного встановлення дня призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 з 02.11.2024 пенсію по інвалідності на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та виплатити заборгованість за минулий час (відрахувавши раніше виплачені суми пенсії по інвалідності).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що на підставі наданих 03.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. З урахуванням статті 48 Закону №2262-ХІІ, оскільки документи про призначення ОСОБА_1 пенсії на умовах Закону №2262-ХІІ надійшли до Головного управління 03.01.2025, то пенсію йому призначено з цієї дати.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що за змістом довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.11.2024 №3/7/204 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу у Збройних Силах в період: з 06.12.1990 по 15.10.1992, з 28.03.2014 по 26.03.2015, з 01.03.2022 по 01.11.2024. Наведене узгоджується із записами військового квитка позивача серії НОМЕР_1 .

У зв`язку з отриманою травмою, яка пов`язана із захистом Батьківщини, йому з 05.07.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.07.2025.

На підставі особистої заяви позивача йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 50 % пенсії за віком. Розмір пенсії з надбавками склав 8500 грн, про що свідчить атестат №12 від 15.01.2025.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 11.12.2024 №0800-0209-5/113548 позивача повідомлено, що він з 05.07.2023 є отримувачем пенсії по інвалідності (особа інвалідністю ІІІ групи, каліцтво / поранення, отримані під час захисту Батьківщини) відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №313 від 01.11.2024 штаб-сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом б (за станом здоров`я) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та з 01.11.2024 виключено зі списків особового складу військової частини.

З 03.01.2025 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до умов Закону №2262-ХІІ у розмірі 60% грошового забезпечення, загальний розмір пенсії щомісячно в сумі 21199,79 грн, про що свідчить протокол за пенсійною справою позивача № від 03.01.2025.

Представник позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом з проханням повідомити причини нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 18 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з моменту встановлення інвалідності, а саме з 05.07.2023.

На адвокатський запит представника позивача листом від 21.03.2025 №0800-0203-8/27789 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило, що ОСОБА_1 з 10.09.2024 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію по інвалідності на умовах Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. На підставі наданих 03.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. З урахуванням статті 48 Закону №2262-ХІІ, оскільки документи про призначення ОСОБА_1 пенсії на умовах Закону №2262-ХІІ надійшли до Головного управління 03.01.2025, то пенсію йому призначено з цієї дати. Враховуючи зазначене у Головного управління відсутні підстави для призначення та виплати пенсії з іншої дати.

Не погодившись із датою, з якої призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірним у справі є дата призначення позивачу пенсії по інвалідності за Законом №2262-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІVвизначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

За приписами статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 21 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою. В разі визнання пенсіонера, який не досяг пенсійного віку, працездатним пенсія виплачується йому до кінця місяця, в якому його визнано працездатним, але не довше ніж до дня, по який встановлено інвалідність (стаття 26 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно пункту «а, б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються:

- військовослужбовцям строкової служби - з наступного дня після виписки з госпіталю, але не раніше ніж з наступного дня після звільнення з військової служби, якщо встановлення інвалідності медико-соціальною експертною комісією і звернення за пенсією відбулися не пізніше ніж через три місяці з наступного дня після виписки з госпіталю або з наступного дня після звільнення з військової служби, а сім`ям військовослужбовців строкової служби та пенсіонерів із числа цих військовослужбовців - з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Батькам або дружині (чоловікові) зазначених військовослужбовців і пенсіонерів, які набули право на пенсію в разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня звернення за пенсією;

- особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (із змінами, внесеними згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 07.02.2012 № 3-1; далі - Порядок № 3-1).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації отримав травму під час захисту Батьківщини. У зв`язку з наведеними обставинами у нього настала інвалідність, яка встановлена йому на строк з 05.07.2023 по 01.07.2025.

Під час військової служби позивачу було призначено загальну пенсію по інвалідності на умовах Закону №1058-IV. Втім, останній також набув право на спеціальну пенсію по інвалідності на умовах Закону №2262-ХІІ, яке зміг реалізувати лише після звільнення з військової служби, яке відбулося за наказом №313 від 01.11.2024.

Колегія суддів проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у випадку призначення особі одного з видів пенсії відповідно до Закону №1058-IV, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію відповідно до спеціального Закону №2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсій, має місце призначення пенсії на умовах Закону №2262-XII, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Умови та механізм призначення пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV та Законом №2262-ХІІ дійсно істотно відрізняються. Зокрема однієї із відмінностей є те, що пенсія по інвалідності за Законом №2262-ХІІ призначається і виплачується особі лише після звільнення з військової служби, але не залежить від віку і наявності страхового стажу. Для призначення такої пенсії колишній військовослужбовець звертається із відповідною заявою до уповноваженого органу (структурного підрозділу) за останнім місцем служби, який оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу ПФУ.

З урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що призначаючи позивачу пенсію по інвалідності з 03.01.2025, відповідач безпідставно пов`язав цю дату з днем надходження документів від ІНФОРМАЦІЯ_4 до ГУ ПФУ в Запорізькій області до ГУ ПФУ в Кіровоградській області та не врахував, що відповідно до пункту «б» статті 50 Закону №2262-XII датою виникнення у позивача права на пенсію по інвалідності за цим Законом є наступний день після його звільнення з військової служби, у зв`язку з чим належним способом відновлення порушеного права позивача у даному випадку є саме зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу з 02.11.2024 пенсію по інвалідності на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість за минулий час (відрахувавши раніше виплачені суми пенсії по інвалідності).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2025 в адміністративній справі №280/5540/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 листопада 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко