Справа № 520/9330/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 р. Справа № 520/9330/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до ФО-П ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, з адміністративним позовом до ФО-П ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог від 30.04.2025 року, просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації нежитлової будівлі магазину (орендар об`єкту: ФО-П ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цієї будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері (з питань) пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДСНС зазначає, що в нежитловій будівлі магазину (власник: ОСОБА_2 орендар: ФО-П ОСОБА_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , 20.02.2025 виникла пожежа на площі 30 кв. м. Більшу частину Об`єкту вдалося врятувати, однак вогнем все ж було знищено - торговельні матеріали та пошкоджено конструктивні елементи будівлі, облицювання стін, стелі, торгівельне обладнання. Причина пожежі - порушення правил пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалення. За фактом пожежі Головним управлінням складено Акт про пожежу від 21.02.2025 та Висновок про причини виникнення пожежі від 21.02.2025. На думку позивача, саме наявність порушень вимог законодавства у сфері (з питань) пожежної безпеки, що були виявлені під час огляду місця пожежі, є підставою для застосування судом невідкладних запобіжних (попереджувальних) заходів реагування до об`єкту, який більше не може експлуатуватися до повного усунення порушень га ліквідації загрози для життя і здоров`я людей. З посиланням на приписи пункту 48 частини 2 статті 17-1, частини 2 статті 68, статті 70 Кодексу цивільного захисту України зазначає про наявність у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов, а третій особі - пояснення по справі.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано учасникам справи та ними отримано.

Третьою особою надіслано до суду пояснення, в яких зазначено, що нежитлова будівля, в якій розміщений магазин, належить Третій особі на праві приватної власності на нежитлову будівлю магазину - свідоцтво № 830, видане 27 жовтня 2006 року Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмського міськвиконкому на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 18 жовтня 2006 року, №1018. 01 травня 2023 р. між ОСОБА_2 і ФО-П ОСОБА_1 укладено договір оренди будівлі під магазин за адресою АДРЕСА_1 , згідно п.2 якого, приміщення мало використовуватись для розміщення магазину будівельних матеріалів та інших продовольчих та промислових товарів; стан нежитлової будівлі нова забудова (п.п.1.4, п.1 Договору). 20.02.2025 р., близько 18:10 год., в магазині сталася пожежа. Причина виникнення пожежі порушення правил пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалення: п.18 Висновку про причини виникнення пожежі від 21.02.2025 р. з фототаблицею. Незалежно від того, що позовні вимоги про застосування заходів реагування пред`явлені до ФО-П ОСОБА_1 , саме ОСОБА_2 понесе всі матеріальні ризики і втрати від зупинення (заборони) експлуатації нежитлової будівлі магазина. Магазин належить ОСОБА_2 на праві власності. Задоволення позовних вимог призведе до матеріальних і економічних втрат третьої особи, обмеження її діяльності, прав на володіння, користування і розпорядження своїм майном з вини ФО-П ОСОБА_1 , тобто з незалежних причин і без належної правової підстави. У зв`язку з чим третя особа не погоджується з позовними вимогами і заперечує проти їх задоволення в повному обсязі.

Представником позивача через систему "Електронний суд" надіслано відповідь на пояснення третьої особи, в якій викладено аналогічні пояснення, міркування та аргументи щодо наведених третьою особою в поясненнях заперечень аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, в нежитловій будівлі магазину (власник: ОСОБА_2 орендар: ФО-П ОСОБА_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , 20.02.2025 виникла пожежа на площі 30 кв. м. Більшу частину об`єкту вдалося врятувати, однак вогнем все ж було знищено - торговельні матеріали та пошкоджено конструктивні елементи будівлі, облицювання стін, стелі, торгівельне обладнання. Причина пожежі - порушення правил пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалення.

За фактом пожежі, відповідно до вимог частини 10 статті 80, частини 2 статті 131 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 7 та 8 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 №2030. розділу V Порядку спільних дій Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень та інших подій, пов`язаних з пожежами, затвердженого наказом МВС України від 24.07.2017 №621 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2017 за №998/30866), Головним управлінням складено Акт про пожежу від 21.02.2025 (далі також Акт про пожежу) та Висновок про причини виникнення пожежі від 21.02.2025 (далі - Висновок).

Відповідно до пункту 8 Висновку встановлено, що об`єкт експлуатується з порушенням вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які вже призвели до загоряння, створюють перешкоди для гасіння пожежі та евакуації людей, а також можуть знову призвести до її виникнення, а саме:

1) В магазині тимчасову піч (булер`ян) встановлено на відстані менше 1 м. від конструкцій з матеріалів груп горючості ГЗ, Г4 ( пункт 2.12 глави 2 розділу IV «Правила пожежної безпеки в Україні», затверджені Наказом МВС України від 30.12.2014 №1417. зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України від 5 березня 2015 року за № 252/26697 (зі змінами) (далі по тексту - ППБУ).

2) В магазині система протипожежного захисту (АПС та система оповіщення) перебувають у несправному стані та при виникненні пожежі не спрацювали (пункт 1.1 глави 1 розділу V ППБУ).

3) Вогнегасники в магазині не встановлені у легкодоступних та видних місцях (пункт 3.15 глави 3 розділу V ППБУ).

4) В магазині не здійснено технічне обслуговування наявних вогнегасників (пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ).

5) В магазині вогнегасники не мають облікових (інвентарних) номерів (пункт 3.18 глави 3 розділу V ППБУ).

На думку позивача наявність таких порушень вимог законодавства у сфері (з питань) пожежної безпеки, що були виявлені під час огляду місця пожежі, є підставою для застосування судом невідкладних запобіжних (попереджувальних) заходів реагування до Об`єкту, який більше не може експлуатуватися до повного усунення порушень та ліквідації загрози для життя і здоров`я людей, що зумовило звернення до суду з позовом у цій справі.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами склались з приводу застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень до повного усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Організаційно-правові засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V).

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) визначено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

- складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень (пункт 11);

- звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (пункт 12).

Згідно з частиною першою статті 68 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно з вимогами статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами (п.1 ч.1 ст. 70 КЦЗ України).

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду(ч.2 ст. 70 КЦЗ України).

Виходячи з викладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійсненого заходу (перевірки), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

За приписами пункту 48 частини другої статті 17-1 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052(далі Положення,) Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з пунктом 7 Положення ДСНС здійснює повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп.48 п.4 ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, інші обов`язкові для виконання розпорядчі документи, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

В контексті спірних правовідносин варто зауважити, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксований у встановленому порядку; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні (будівлі).

Судом встановлено, що під час огляду місця пожежі за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Ізюм, вул. Гайдамацька (Гагаріна), 9-В, ГУ ДСНС встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які зафіксовано в Акті про пожежу та Висновку про причини виникнення пожежі, що складені відповідно до приписів частини 10 статті 80, частини 2 статті 131 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 7, 8 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 за №2030 (далі також Порядок № 2030).

Так, частиною 10 статті 80 КЦЗ України визначено, що документом, який засвідчує факт пожежі, є акт за встановленою Кабінетом Міністрів України формою.

Акт складається на місці пожежі уповноваженою посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або його територіального органу (у разі його утворення), один примірник акта з висновком про причини виникнення пожежі подається до органів Національної поліції України (для встановлення події кримінального правопорушення) не пізніше трьох днів з моменту складання акта.

За приписами частин 1, 2 статті 131КЦЗ України в Україні ведеться облік пожеж, надзвичайних ситуацій та їх наслідків. Облік пожеж та їх наслідків ведеться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Облік надзвичайних ситуацій та їх наслідків ведеться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку № 2030 цей Порядок визначає основні вимоги і процедуру ведення обліку пожеж та їх наслідків (далі - облік пожеж).

Відповідно до п. 7 Порядку № 2030 документом, що засвідчує факт пожежі, є акт про пожежу (далі - акт) за формою згідно з додатком 1, який складається на місці пожежі уповноваженою посадовою особою ДСНС. До акта вносяться дані, встановлені за результатами огляду місця пожежі та опитування власника (користувача) та/або балансоутримувача об`єкта пожежі (постраждалого) чи його представника, осіб, які є очевидцями (свідками) пожежі.

Акт складається у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, не пізніше 24 годин із часу завершення гасіння (ліквідації) пожежі чи подання повідомлення про пожежу або письмової заяви. Один примірник акта (для встановлення події кримінального правопорушення) надається слідчому (дізнавачу) Національної поліції особисто під підпис (у разі направлення на місце пожежі слідчо-оперативної групи поліції), а в разі його відсутності на місці пожежі акт подається до відповідного підрозділу Національної поліції не пізніше трьох днів з моменту його складання.

Другий примірник акта додається до справи про пожежу, яку формує уповноважена посадова особа ДСНС.

За приписами п. 8 Порядку № 2030 уповноваженою посадовою особою ДСНС протягом трьох днів з моменту складання акта в письмовій формі оформляється висновок про причини виникнення пожежі (далі - висновок) за формою згідно з додатком 2, який складається у двох примірниках.

Перший примірник висновку в останній день оформлення подається до відповідного підрозділу Національної поліції, а другий примірник додається до справи про пожежу, яку формує уповноважена посадова особа ДСНС.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що акт про пожежу та висновок про причини виникнення пожежі складаються у процедурі ведення обліку пожеж та їх наслідків з метою встановлення причин виникнення пожеж, проведення аналізу та умов їх виникнення, визначення витрат на їх гасіння (ліквідацію), оцінки стану пожежної безпеки населених пунктів та об`єктів, прогнозування ситуації та розроблення превентивних заходів для недопущення пожеж та загибелі чи травмування людей, зокрема здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, запобігання знищенню матеріальних цінностей (майна) та захисту від пожеж довкілля, створення умов для їх гасіння (ліквідації).

Водночас суд зазначає, що виникнення аварії, пожежі, настання іншої небезпечної події чи надзвичайної ситуації, травми або смерті потерпілого внаслідок такої події чи надзвичайної ситуації, що пов`язано з діяльністю суб`єктів господарювання, є підставою для проведення позапланової перевірки як способу здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки (п.6 ч. 1 ст. 66 КЦЗ України).

Аналогічну підставу для здійснення позапланового заходу містить і абзац дев`ятий частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Саме складений за результатами здійсненого заходу (позапланової перевірки) акт є підставою для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд органу, що здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Верховний Суд у постановах від 16.02.2022 у справі №640/10135/20, від 29.02.2024 у справі №420/1984/20 сформував правову позицію, відповідно до якої застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

За матеріалами справи після встановлення обставин пожежі за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Ізюм, вул. Гайдамацька (Гагаріна), 9-В, позапланова перевірка діяльності відповідача ГУ ДСНС не призначалася та не проводилася.

Акт за результатами здійсненого заходу (перевірки), на підставі якого орган, що здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, позивачем не складався. Відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Суд зазначає, що згідно з наведеною у Порядку № 2030 формою висновку (Додаток 2) у п. 8 детально зазначаються та описуються всі виявлені під час огляду об`єкта пожежі порушення (невиконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, зокрема які пропонувалися до виконання відповідними приписами про усунення порушень, з посиланням на вимоги законодавства, які було порушено (не виконано), із зазначенням відповідних статей (абзаців, пунктів, частин тощо).

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 69 КЦЗ України посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у межах своїх повноважень видають приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами.

Проте докази складення припису, розпорядження, іншого розпорядчого документу щодо усунення відповідачем порушень, виявлених під час здійснення заходу, у суду відсутні.

Суд зазначає, що на спірні правовідносини поширюються приписи частини сьомої статті 7 Закону №877-V оскільки, відповідно до частини третьої статті 65 КЦЗ України державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки здійснюється у встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Статтею 68 КЦЗ України визначено санкції за порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже зупинення експлуатації будівлі є заходом реагування, який застосовується у тому ж порядку, що й інші заходи, визначені статтею 68 КЦЗ України, і посилання позивача на те, що підставою для звернення до суду у спірних правовідносинах є факт наявності (виявлення чи встановлення) порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, в тому числі під час огляду місця пожежі, є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства, зокрема Закону № 877-V, Кодексу цивільного захисту України.

Відсутність у частині сьомій статті 7 Закону № 877-V зазначення такого заходу реагування як зупинення експлуатації будівлі не може бути підставою для висновку про наявність особливого порядку його застосування, оскільки, на переконання суду, зупинення виробництва та зупинення експлуатації будівлі є фактично тотожними поняттями, так як призводять до припинення або скорочення господарської діяльності суб`єкта господарювання, яким за обставин справи є відповідач.

В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що у пунктах 70-71 рішення у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не довів наявності підстав, з якими пов`язується можливість прийняття судом рішення про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення (заборони) експлуатації нежитлової будівлі магазину (орендар об`єкту: ФО-П ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цієї будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері (з питань) пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Тому суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, відповідно, позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про застосування заходів реагування - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.