Справа № 160/6116/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/6116/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «АГ 23» на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/6116/25 за позовною заявою Приватного підприємства «АГ 23» до Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «АГ 23» до Павлоградської міської ради, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 12 рішення 57 сесії VIII скликання Павлоградської міської ради № 1814-57/VIII від 12.11.2024 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельних ділянок у користування», яким знято на доопрацювання на підставі голосування депутатів на сесії Павлоградської міської ради питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельних ділянок у користування: Приватному підприємству «АГ 23» загальною площею 1,1870 га, на вул. Дніпровська, 49, кадастровий номер :02:001:0107, код виду цільового призначення - 11.02 - (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком);

- визнати протиправною бездіяльність Павлоградської міської ради щодо нерозгляду по суті заяви Приватного підприємства «АГ 23» від 14.10.2024 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу/об`єднання земельної ділянки та надання земельної ділянки у користування Приватному підприємству «АГ 23» (земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0046, площею 0,9290га, та земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0047, площею 0,2580га) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в оренду на 25 років;

- зобов`язати Павлоградську міську раду на черговому засіданні сесії міської ради повторно розглянути заяву Приватного підприємства «АГ 23» від 14.10.2024 та прийняти рішення, яким затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу/об`єднання земельної ділянки та надання земельної ділянки у користування Приватному підприємству «АГ 23» (земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0046, площею 0,9290га, та земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0047, площею 0,2580га) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в оренду на 25 років, відповідно до заяви Приватного підприємства «АГ 23» від 14.10.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 позовну заяву Приватного підприємства «АГ 23» до Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 12 рішення 57 сесії VIII скликання Павлоградської міської ради №1814-57/VIII від 12.11.2024 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та надання земельних ділянок у користування».

Визнано протиправною бездіяльність Павлоградської міської ради щодо нерозгляду по суті заяви Приватного підприємства «АГ 23» від 14.10.2024 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу/об`єднання земельної ділянки та надання земельної ділянки у користування Приватному підприємству «АГ 23».

Зобов`язано Павлоградську міську раду повторно розглянути заяву Приватного підприємства «АГ 23» від 14.10.2024 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 1,1870 га, на вул. Дніпровська, 49, кадастровий номер :02:001:0107, та прийняти рішення із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.07.2025 позивач звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просив стягнути з Павлоградської міської ради на користь Приватного підприємства«АГ 23» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/6116/25 заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо компенсації судових витрат на правничу допомогу задоволена частково.

Стягнуто на користь Приватного підприємства «АГ 23» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградської міської ради.

Позивач, не погодившись з додатковим рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду в частині відмови, та прийняти нову постанову, якою заяву щодо компенсації судових витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України.

Згідно з частиною 1 цієї статті при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Задовольняючи частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо компенсації судових витрат на правничу допомогу суд першої інстанції зазначив, що обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.

Так, Єдиний державний реєстр судових рішень містить достатню кількість судових рішень щодо справ у подібних правовідносинах, що відповідно не потребувало значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.

З огляду на вищенаведене суд першої інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Враховуючи зазначене,колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у постановах від 24.11.2021 року у справі №420/1109/20, від 29.11.2021 року у справі №420/13285/20, від 03.12.2021 року у справі №1.380.2019.000502 вказав, що, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України", заява №19336/04).

Дослідивши надані представником позивача докази, враховуючи наведені норми права, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що беручи до уваги предмет спору, складність справи та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, а також з огляду на часткове задоволення позову, витрати позивача на правову допомогу підлягають зменшенню до 1500 грн і що такий розмір відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому будь-яких обгрунтованих доводів та підстав для задоволення вимог у повному розмірі щодо стягнення судових витрат, порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили відповідну оцінку суду, позивачем не зазначено. Крім того, залишено апелянтом поза увагою висновки суду щодо відповідного аналізу фактичних обставин, які слугували підставою для таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АГ 23» на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/6116/25, - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 в адміністративній справі №160/6116/25, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Білак