Справа № 620/7378/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Чернігів Справа № 620/7378/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить наступне.

1. Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби, додаткової винагороди за грудень 2024 року, яка повинна бути нарахована за виконання заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації відповідно до бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12,2024, від 03.12.2024, від 04.12.2024, від 05.12.2024, від 06.12.2024, від 08.12.2024, від 09.12.2024, від 10.12.2024, від 11.12.2024, від 12.12.2024, від 13.12.2024. від 14.12.2024, від 15.12.2024, від 16.12.2024, від 17.12.2024, від 19.12.2024, від 20.12.2024, від 21.12.2024, від 23.12.2025, від 25.12.2025. які не були нараховані без належних підстав.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі командира здійснити нарахування ОСОБА_1 щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби, додаткової винагороди за грудень 2024 року.

3. Визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_2 » та незаконності виплати щомісячної премії підполковнику ОСОБА_3 за січень 2025 року у зменшеному розмірі.

4. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_1 » та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира військової частини виплати підполковнику ОСОБА_1 частину щомісячної премії за січень 2025 року, яка не була нарахована без належних підстав.

5. Зобов`язати суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_2 зняти з підполковника ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення, застосоване за п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_2 » із відображенням зазначеного у всіх документах, що передбачають облік дисциплінарних стягнень, зокрема, у службовій картці підполковника ОСОБА_2 .

Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заперечень до позову не подавав.

Витребувані документи, суду представлено не було.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підполковник ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позивач), призначений наказом КСВ ЗСУ від 02.05.2022 №383 на посаду заступника командира бригади з озброєння - начальника технічної частини, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.05.2022 №23 був зарахований до списків особового складу частини на вказану посаду з 09.05.2022.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2024 №69 підполковник ОСОБА_1 , заступник командира частини з озброєння - начальник технічної частини, призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 лютого 2024 року №185 на посаду начальника логістики - заступника командира частини, вважався таким, що справи та посаду, яку обіймав здав, справи та посаду на яку призначений прийняв та з 09 березня 2024 року приступив до виконання службових обов`язків.

З 23.01.2025 Позивач, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2025 №23, виключений зі списків особового складу частини та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

Таким чином, Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (надалі за тестом - Відповідач), у період з 09.05.2022 но 23.01.2025.

19.05.2025 адвокатом, який діє в інтересах позивача, на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.01.2025 №17012025, на адресу Відповідача направлений адвокатський запит від 19.05.2025 №190525-1, який отриманий Відповідачем 23.05.2025. Необхідність у направленні вказаного адвокатського запиту виникла у зв`язку з неотриманням Позивачем сум грошового забезпечення за грудень 2024 року та січень 2025 року. Вказаним адвокатським запитом запитувалася інформація (належним чином оформлені довідки) про нарахування та виплат усіх видів грошового забезпечення, у тому числі додаткового, за період листопада 2024 - січня 2025 років (до моменту звільнення підполковника ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_2 ); інформація щодо притягнення підполковника ОСОБА_1 (колишнього начальник логістики - заступника командира бригади) у період часу грудня 2024 - січня 2025 років до дисциплінарної відповідальності (з яких підстав та копії відповідних наказів), а також інформацію щодо складання у період з листопада 2024 по січень 2025 (до моменту звільнення з військової частини НОМЕР_1 ) відповідні документи, як підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами), та постановою Кабінету міністрів України від 22.02.2022 №168 (зі змінами), з наданням відповідних документів або зазначення причин їх відсутності.

13 червня 2025 року адвокатом отримано відповідь на адвокатський запит від 13.05.2025 №1645/1/6645 з додатками (надалі за текстом - Відповідь на адвокатський запит, копії яких додаються).

У вказаній відповіді на адвокатський запит зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення догани.

За листопад 2024 року підполковнику ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в розмірі 83 333,3 грн.

За грудень 2024 року додаткова грошова винагорода підполковнику ОСОБА_1 не виплачувалася відповідно до положень абзацу 5 пункту 15 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 у зв`язку із вживанням ним алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, що встановлено протоколом ДНК-2/6438 від 26.12.2024.

За січень 2025 року підполковнику ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в розмірі 50 000 грн.

До вказаної відповіді на адвокатський запит додано копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 (надалі за текстом - Оскаржуваний наказ) та Деталізований розрахунок грошового забезпечення та інших видів виплат військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 (надалі за текстом - Розрахунок).

Не погодившись з цим, Позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно пункту 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини, несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно пункту 128 цього Статуту, солдат зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (надалі- Дисциплінарний статут).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно пунктів 3 та 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно пункту 5 розділу 1 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

За змістом пункту 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, догана.

Відповідно пункту 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів визначено затвердженим наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 року Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України (надалі за текстом - Порядок №608)

У пункті 2 Порядку №608 наведене тлумачення таких термінів, як службова перевірка та службове розслідування.

Під службовою перевіркою розуміється комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Службовим розслідуванням є комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Виходячи з даного визначення, слід розуміти, що проведення службового розслідування може бути призначено не у кожному випадку порушення виконавської дисципліни, проте, з метою встановлення підстав для його проведення є обов`язковою службова перевірка, в процесі якої встановлюється інформація щодо правопорушення.

У розділі II Порядку №608 вказані випадки, за яких службове розслідування може призначатися, і такі випадки стосуються невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до тяжких наслідків, чи завдали шкоди державі, а також в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Також у даному розділі передбачено випадки, коли службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Згідно вимог розділу VII Порядку №608 з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка, під час якої встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно викопані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

Слід звернути увагу, що відповідно до абз.2 статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Наведене свідчить, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

У зв`язку з тим, що службова перевірка Відповідачем не проводилась, то відповідно, обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни у належний спосіб встановлені не були. Не з`ясовано також і причини, що зумовили вчинення порушення, адже позивачу не було запропоновано надати відповідні пояснення щодо обставин порушення.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З аналізу викладеного, можна дійти обґрунтованого висновку, що оскаржуваний наказ, враховуючи обставини не проведення службового розслідування/службової перевірки, не містить даних щодо врахування/неврахування під час накладення на Позивача спірного дисциплінарного стягнення та обрання його виду: характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача, а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

Щодо позбавлення Позивача виплати щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби, додаткової грошової винагороди за грудень 2024 року, суд зазначає таке.

Виходячи з відповіді Відповідача на адвокатський запит, Позивач був позбавлений виплати додаткової грошової винагороди у зв`язку із вживанням ним алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, що встановлено протоколом ДНК-2/6438 від 26.12.2024.

Тобто Відповідач як на доказ знаходження Позивача у стані алкогольного сп`яніння та на підставу позбавлення останнього отримання додаткової грошової винагороди спирається на протокол ДНК-2/6438 від 26.12.2024, який складений на підставі Акту №2329 від 25.12.2024 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу м. Лиман Донецької обл. та чек листа (тесту на алкоголь) зі спеціального технічного засобу «Алконт-М» до проколу ДНК-2/6438 від 26.12.2024.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи в суді.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, факт вчинения адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ч.З ст. 172-20 КУпАП України, може бути встановлений виключно па підставі відповідного рішення суду першої інстанції.

Так Дніпровським апеляційним судом 05.05.2025 у справі №202/188/25 винесено постанову, яка набрала законної сили, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з істотним порушенням вимог діючого законодавства, підписи ОСОБА_1 на чек листі зі спеціального результати огляду та Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №2329 від 25.12.2025 суттєво відрізняються від підпису, який наявний в матеріалах справи, результати огляду зафіксовані неналежним чином, що є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним.

Апеляційний суд прийшов до висновку про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Частиною 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.05.2025 у справі №202/188/25 протоколом ДНК-2/6438 від 26.12.2024 (на підставі якого Відповідач позбавив Позивача отримання виплати грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби додаткової винагороди за грудень 2024 року) скасований, а відтак відсутні підстави для позбавлення Позивача вищевказаних грошових виплат, що є доказом протиправності дій суб`єкту владних повноважень Відповідача.

Окремо суд зазначає, що відповідно до пункту 15 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі за текстом - Порядок №260), до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в етапі алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Тобто законодавець визначив обов`язковість видання командиром наказу щодо факту такого порушення.

Згідно пункту 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, який перебуває у стані сп`яніння, та отримання від нього пояснень проводиться після його протвереження (пункт 90 Дисциплінарного статуту ЗСУ). У Позивача жодних пояснень з приводу нібито знаходження його у стані алкогольного сп`яніння Відповідачем не відбиралося, інформація щодо притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності відсутня. Вказане підтверджується й відповіддю Відповідача на адвокатський запит, згідно якій Відповідач не притягався до дисциплінарної відповідальності за нібито знаходження у стані алкогольного сп`яніння, відповідний наказ щодо оголошення такого порушення не видавався, що є порушенням Відповідачем норм абзацу 5 пункту 15 Розділу XXXIV Порядку №260.

У Розрахунку, доданому Відповідачем до відповіді на адвокатський запит, у стовбці «Грошове забезпечення», серед інших, є строки «Премія,%» та «Розмір премії. % по наказу», а у стовбці «Додаткова винагорода» - «Днів з розрахунку 50 000 » та «Днів з розрахунку 100 000». За грудень 2024 року ці строки мають значення 0, хоча Позивач у грудні 2024 року (як і в попередніх періодах, що підтверджується даними Розрахунку) брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час виконання функціональних обов`язків, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення.

Позивач брав безпосередню участь у виконанні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 24 та 26 грудня 2024 року, викопуючи відповідні бойові розпорядження (надалі за текстом - БР) командира військової частини НОМЕР_1 .

Вказане свідчить про протиправність дій суб`єкта владних повноважень - безпідставне позбавлення Позивача у грудні 2024 року виплат щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби та додаткової винагороди, що передбачено Порядком №260 та Постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, та їх сім`ям під час дії воєнного стану», без оголошення наказом командира стягнення за нібито знаходження Позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо необґрунтованості та безпідставності наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_2 », суд зазначає наступне.

В констатуючій частині Оскаржуваного наказу зазначено, що підполковник ОСОБА_1 проявив низьку виконавчу дисципліну та не виконував належним чином службові обов`язки, а саме порушив порядок звернення зі службовим питанням до безпосереднього начальника. При цьому в оскаржуваному наказі міститься перелік вимог Статутів Збройних Сил України, які, на думку Відповідача, були порушені Позивачем, а саме:

статей 1, 4 та 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ в частині, що зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, вимоги військових статутів та наказів командирів;

статті 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ щодо обов`язку підлеглого військовослужбовця виконувати віддані командиром накази і розпорядження, сумлінно, точно та у встановлений строк;

статті 11 Дисциплінарного статуту ЗСУ в частині, що зобов`язує викопувати накази командирів (начальників);

статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ в частині, що зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;

статті ЗО Статуту внутрішньої служби ЗСУ в частині, що зобов`язує беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

В розпорядчій частині Оскаржуваного наказу зазначено, що за неналежне виконання службових обов`язків та порушення порядку звернення по службовим питанням, що призвело до порушення військової дисципліни, на підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику служби наказано здійснити виплату щомісячної премії у зменшеному розмірі; начальнику відділення персоналу штабу - занести стягнення до службової картки підполковника ОСОБА_1 ; наказ повинен бути доведеним до посадових осіб в частини, що їх стосується.

Виходячи з аркуша погодження та доведення оскаржуваного наказу, такий наказ до особи, яка притягається до дисциплінарної відповідальності ( ОСОБА_4 ), не доведений.

Виходячи зі змісту Оскаржуваного наказу неможливо встановити як саме Позивач порушив порядок звернення із службовим питанням до безпосереднього начальника, з урахуванням того, що у Позивача на момент винесення йому догани безпосереднім начальником був командир військової частини НОМЕР_1 (який й виніс догану), в чому полягає порушення такого порядку звернення, на підставі чого командир військової частини НОМЕР_1 дійшов такого висновку та якими документами це підтверджується.

Зазначене в Оскаржуваному наказі порушення Позивачем - порушення порядку звернення із службовим питанням до безпосереднього начальника - не відповідає інкримінованих останньому порушень Статутів ЗСУ - неможливо встановити причинно- наслідковий зв`язок порушення порядку звернення із службовим питання до безпосереднього командира та вказаних порушень, а саме:

-статей 1, 4 та 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ в частині, що зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, вимоги військових статутів та наказів командирів - не зазначено в чому саме полягає та чим підтверджується порушення Позивачем Конституції України та яких саме законів України яким чином та чим підтверджується невиконання Позивачем в повному обсязі та в строк поставлених завдань та наказів командира військової частини НОМЕР_1 ;

- статті 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ щодо обов`язку підлеглого військовослужбовця виконувати віддані командиром накази і розпорядження, сумлінно, точно та у встановлений строк - не зазначено, які саме віддані командиром військової частини НОМЕР_1 накази і розпорядження не виконані Позивачем сумлінно і в строк, і як це пов`язано з інкримінованим останньому порушенням;

- статті 11 Дисциплінарного статуту ЗСУ в частині, що зобов`язує виконувати накази командирів (начальників) - не зазначено, які саме накази командира військової частини НОМЕР_1 не виконані Позтівачем, і як це пов`язано з інкримінованим останньому порушенням;

-статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ в частині, що зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою - не зазначено, які саме службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не виконані Позивачем, і як це пов`язано з інкримінованим останньому порушенням;

- статті 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ в частині, що зобов`язує беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою - не зазначено, які саме накази командира військової частини НОМЕР_2 не виконані Позивачем, в чому полягає та чим підтверджується неповага Позивача до командира військової частини НОМЕР_1 , і як це пов`язано з інкримінованим останньому порушенням.

Окремо суд зазначає, що вимога суду про надання копії матеріалів службового розслідування Відповідачем проігноровано.

Жодних доказів, які б суперечили обгрунтуванню позовних вимог, суду не представлено.

Вище перелічені факти є підтвердженням не обгрунтованості та недоведеності інкримінуємого Позивачеві порушення військової дисципліни та не відповідності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу свідчить про не правомірність дій командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання оскаржуваного наказу про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та незаконність не виплати останньому грошових коштів в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказу, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби, додаткової винагороди за грудень 2024 року, яка повинна бути нарахована за виконання заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації відповідно до бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12,2024, від 03.12.2024, від 04.12.2024, від 05.12.2024, від 06.12.2024, від 08.12.2024, від 09.12.2024, від 10.12.2024, від 11.12.2024, від 12.12.2024, від 13.12.2024. від 14.12.2024, від 15.12.2024, від 16.12.2024, від 17.12.2024, від 19.12.2024, від 20.12.2024, від 21.12.2024, від 23.12.2025, від 25.12.2025. які не були нараховані без належних підстав.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в особі командира здійснити нарахування ОСОБА_1 щомісячної грошової премії, надбавки за особливості проходження військової служби, додаткової винагороди за грудень 2024 року.

Визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_1 » та незаконності виплати щомісячної премії підполковнику ОСОБА_1 за січень 2025 року у зменшеному розмірі.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_1 » та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира військової частини виплати ги підполковнику ОСОБА_1 частину щомісячної премії за січень 2025 року, яка не була нарахована без належних підстав.

Зобов`язати суб`єкта владних повноважень - командира військової частини НОМЕР_2 зняти з підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, застосоване за п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 14.01.2025 №160 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_1 » із відображенням зазначеного у всіх документах, що передбачають облік дисциплінарних стягнень, зокрема, у службовій картці підполковника ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ