Справа № 460/16337/25
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

28 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 460/16337/25 пров. № А/857/45847/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого суддіШавеля Р. М.
суддів Бруновської Н. В.
Довгої О. І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення в справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради, Володимирецького селищного голови Ковенька Василя Васильовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити належний розгляд звернень і спонукання до вчинення інших дій, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. щодо незабезпечення дотримання зобов`язань, передбачених ст.ст.15, 19 Закону України «Про звернення громадян» та ст.40 Конституції України при наданні відповіді на письмове звернення позивача від 28.05.2025р. в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 по АДРЕСА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. щодо незабезпечення дотримання зобов`язань, передбачених ст.ст.15, 19 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 40 Конституції України при наданні відповіді на письмову заяву (звернення) позивача від 18.06.2025р.;

визнати протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. та Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради щодо щорічного невизначення кількості новозбудованої та вивільнювальної жилої площі для надання жилих приміщень громадянам за заявою (зверненням) позивача від 18.06.2025р. та всупереч п.36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затв. постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984р.;

зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 28.05.2025р. обставини в частині, що стосується переобладнаного під житло гуртожитку ПМК-173 у селищі Володимирець по вул.Сагайдачного і невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до ст.ст.15, 19 Закону України «Про звернення громадян», забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обґрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до ст.40 Конституції України;

зобов`язати селищного голову Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. об`єктивно та всебічно перевірити викладені у заяві позивача від 18.06.2025р. та даному позові обставини та факти, невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити та усунути причини та умови, які сприяли порушенням відповідно до ст.ст.15, 19 Закону України «Про звернення громадян», забезпечити поновлення порушених прав заявника та надати обґрунтовану відповідь на дане звернення відповідно до ст.40 Конституції України;

зобов`язати Виконавчий комітет Володимирецької селищної ради визначити щорічну кількість вивільнювальної жилої площі безпосередньо в межах селища Володимирець відповідно до п.36 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затв. постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984р., вчинивши належну, об`єктивну та всебічну перевірку правомірності набуття права володіння та набуття права власності на житлові приміщення жителями селища Володимирець, за виключенням житла збудованого громадянами;

зобов`язати Володимирецьку селищну раду прийняти рішення про відміну усіх преміальних нарахувань (премій), як і їх виплати селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження даного позову до суду і до належного приведення у відповідність заявлених у позові порушень;

стягнути з Володимирецької селищної ради моральну шкоду на користь позивача у розмірі 200000 грн. яку перерахувати до благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» (Т.1, а.с.1-14).

Згідно ухвали суду від 25.09.2025р. вирішено розгляд цієї справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в письмову провадженні) (Т.1, а.с.77-78).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2025р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність селищного голови Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 28.05.2025р. у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язано селищного голову Володимирецької селищної ради Ковенька В.В. надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 28.05.2025р. у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.1, а.с.158-163).

Відповідно до додаткового рішення суду від 12.11.2025р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; встановлено Володимирецькій селищній раді строк для надання звіту про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2025р. у справі № 460/16337/25; зобов`язано Володимирецьку селищну раду подати звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2025р. в місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду; в задоволенні решти заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено (Т.1, а.с.171-173).

Частково не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору (в частині вимог), просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення по суті заявлених позовних вимог (Т.2, а.с.1-9).

Під час апеляційного розгляду позивач ОСОБА_1 скерував до апеляційного суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачам вчиняти будь які дії, що направлені на нарахування та виплату премії селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження позову до суду і до набрання законної сили ухваленого рішення та його своєчасного, повного і належного виконання (Т.2, а.с.25-28).

Вимоги поданої заяви обґрунтовує тим, що вжиття заходів забезпечення позову зумовлено очевидністю надмірно тривалої і протиправної бездіяльності селищного голови, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, де втрачається ефективний захист та поновлення порушених житлових прав позивача.

17.11.2025р. на адресу апеляційного суду надійшло заперечення відповідача Володимирецької селищної ради на заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову (Т.2, а.с.53-55).

Розгляд заявленого клопотання здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та подану заяву (клопотання) в межах наведених у ньому доводів, колегія суддів дійшла висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, серед іншого, шляхом: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2019р. у справі № 826/10936/18 та від 30.09.2019р. у справі № 420/5553/18.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Спірним питанням в межах цієї справи є забезпечення зі сторони Володимирецької селищної ради права позивача, передбаченого приписами ст.40 Конституції України та ст.18 Закону України «Про звернення громадян».

Тобто, позивачем здійснюється захист свого права на звернення до відповідного органу місцевого самоврядування та на належний розгляд його звернень.

Подана заява про забезпечення позову торкається заборони відповідачам вчиняти будь які дії, що направлені на нарахування та виплату премії селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження позову до суду і до набрання законної сили ухваленого рішення та його виконання.

Між тим, колегія суддів вважає, що подана заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Аналіз поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та матеріалів справи свідчить про те, що доводи клопотання ґрунтуються виключно на припущеннях, які не підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, будь-яких достовірних доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат, позивачем не представлено.

Колегія суддів підкреслює, що заходи забезпечення такого позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в п.1 ч.2 ст.150 КАС України.

В контексті співмірності суд також перевіряє не тільки співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, а й надає оцінку порушеному праву позивача, про захист якого він просить.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Водночас, конкретних фактів порушення прав та інтересів позивача, очевидність заподіяння шкоди таким інтересам через подальше нарахування та виплату премії селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 не наведено.

Крім того, в заяві про забезпечення адміністративного позову не викладено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні забезпечення позову.

Викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність запропонованих позивачем заходів забезпечення позову.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, апеляційний суд звертає увагу, що вагомих доводів таких наслідків в разі незастосування заходів забезпечення позову не наведено.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на громадян. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст.150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що зазначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст.151 КАС України.

Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є відсутніми.

Враховуючи вищевказані обставини, оцінюючи наведені в обґрунтування поданої заяви мотиви заявника, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 154, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 311, ч.2 ст.321, ч.2 ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 460/16337/25 шляхом заборони вчинення дій щодо нарахування та виплати премії селищному голові Володимирецької селищної ради до повного виконання рішення суду, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга

Дата складання повного судового рішення: 28.11.2025р.