Справа № 160/13772/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
ознайомившись з апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром»
до: Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Державної податкової служби України
про: визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» задоволено.

Відповідач Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, 02.09.2025р. подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025р. у справі №160/13772/25 повернута заявнику на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України у зв`язку з не усуненням заявником апеляційної скарги у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги, а саме не надання документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, 11.11.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» повторно подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій також містяться клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яку було зареєстровано судом апеляційної інстанції 12.11.2025р. і передано судді доповідачу 13.10.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2025р. у справі №160/13772/25 визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження, які зазначено Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків в апеляційній скарзі на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25, апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25 залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк - 10 днів з дати отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: - надати суду апеляційної інстанції заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зазначити інші причини пропуску цього строку та надати належні та допустимі докази на обґрунтування поважності цих причин; - надати суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,6грн.

Копія вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції була надіслана заявнику апеляційної скарги для виконання в електронній формі до його електронного кабінету зареєстрованого в Єдиній судової інформаційно-телекомунікаційної системи та згідно довідки про доставку електронного листа доставлена до його електронного кабінету о 02:44 14.11.2025р.

Враховуючи, що відповідач заявник апеляційної скарги, зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС), апеляційну скаргу подав через систему «Електронний суд», вручення Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків копії ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2025р. у цій справі про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення в електронній формі до електронного кабінету заявника апеляційної скарги в ЄСІТС, є належним способом направлення копії цієї ухвали для виконання.

Беручи до уваги час та дату доставлення заявнику апеляційної скарги копії ухвали суду апеляційної інстанції від 14.11.2025р. 02:44 13.11.2025р., останнім днем наданого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, з урахуванням положень, ч. 6 ст.120, ч. 6 ст. 251 КАС України, є 26.11.2025р.

26.11.2025р. заявником апеляційної скарги за допомогою системи «Електронний суд» подано до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги у справі №160/8436/25, в якій заявник посилається на відсутність на теперішній час коштів на сплату судового збору, просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі поважними та поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, а також продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору у розмірі 3633,6 грн. за подання апеляційної скарги з урахуванням того, що 17.10.2025р. заявник апеляційної скарги звернувся з листом щодо збільшення розміру фінансування по КЕКВ 2800 «Інші видатки» з метою сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Вирішуючи заявлені відповідачем клопотання колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, необхідно надати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

На думку колегії суддів, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу та чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, та якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Аналіз положень частин 1-2 ст. 44 КАС України дає можливість зазначити, що цією процесуальною нормою окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

ДПС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» не є абсолютним «право на суд», воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002р., зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що установа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Так, у пунктах 40, 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «… якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які видаються непереконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду… Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору таким органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи фактичні обставини справи щодо первісного подання відповідачем апеляційної скарги, підстав для залишення первісно поданої апеляційної скарги без руху несплата судового збору, підстав повернення первісно поданої позивачем апеляційної скарги, дати, коли це стало відомо заявнику апеляційної скарги і дати подання відповідачем повторної апеляційної скарги, колегія суддів критично оцінює посилання заявника апеляційної скарги на лист від 17.10.2025р. щодо його звернення з метою збільшення розміру фінансування по КЕКВ 2800 «Інші видатки» для подальшої сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, оскільки вперше апеляційну скаргу відповідачем було подано 02.09.2025р. і йому було відомо про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а будь-які дії спрямовані на сплату судового збору ним вжито лише 17.10.2025р., що є неприпустим.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку заявника апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними і невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд рішення суду після закінчення процесуального строку, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку при повторному зверненні з апеляційною скаргою, тому з урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що зазначені відповідачем у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги у справі №160/13772/25 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 21.07.2025р. у цій справі не є поважними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищенаведене правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30.09.2024р. у справі №260/3417/21

Пунктом 4 ч.1 ст.299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням відповідно до положень п.4 ч.1 ст.299 КАС України необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 299, 321 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25 наведені у клопотанні Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про усунення недоліків апеляційної скарги у справі №160/13772/25.

Відмовити Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025р. у справі №160/13772/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити на адресу осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст. 329-331 КАС України.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова