Справа № 344/16250/25
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 344/16250/25 пров. № А/857/45378/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 14.10.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення щодо порушення правил військового обліку в особливий період (суддя суду І інстанції: Бабій О.М.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 00 хв. 14.10.2025р., м.Івано-Франківськ),-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2025р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 / № 09/2319 від 05.09.2025р. про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 1700 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.1-3, 39-41).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 14.10.2025р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.83-90).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення справи, просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.93-965).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він не порушував правил військового обліку; розгляд справи здійснений відповідачем без його участі; його персональні дані відомі відповідачу, оскільки останній є багатодітним батьком, має відстрочку, надсилав пакет документів відповідачу, є працевлаштованим.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що зазначена скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, 04.09.2025р. офіцером відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 08/986 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП (а.с.7-78).

Із вказаного протоколу вбачається, що о 17 год. 30 хв. 04.09.2025р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено, що ОСОБА_1 в семиденний строк після прибуття до нового місця проживання на військовий облік не став, через шо порушив вимоги ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.7 п.1, абз.2 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку.

Розгляд справи був призначений на 15 год. 30 хв. 05.09.2025р., про що позивач був повідомлений під розпис.

На підставі вказаного протоколу 05.09.2025р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс стосовно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення № 09/2319 за ч.3 ст.210 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с.4-6).

При цьому, позивач визнаний винний в тому, що він не повідомив свій ТЦК та СП в семидений строк про зміну місця проживання та прописки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Із змісту заявленого позову слідує, що позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № 09/2319 від 05.09.2025р., відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

В основу заявлених позовних та апеляційних вимог покладено, зокрема, обставини відсутності належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а також розгляд справи за відсутності самого позивача, який не був повідомлений про час розгляду справи.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що складені відповідачем протокол та постанова за змістом та формою відповідають вимогам закону.

Також відповідачем доведено правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, не допущено порушень процедури розгляду справи, тому підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми.

Між тим, колегія суддів вважає наведені висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Згідно із п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Вказана редакція ч.3 ст.210 КУпАП діє з 19.05.2024р. відповідно до Закону України № 3696-IX від 09.05.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частинами першою - третьою ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.11 ст.38 зазначеного Закону призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Із змісту пп.7 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток № 2 до постанови КМ України № 1487 від 30.12.2022р. «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») слідує, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Аналіз складеного протоколу про адміністративне правопорушення та винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення вказує на те, що кваліфікація дій позивача за протоколом є відмінною від кваліфікації, що викладена в постанові.

Так, згідно протоколу ОСОБА_1 в семиденний строк після прибуття до нового місця проживання не став на військовий облік, через що порушив вимоги ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.7 п.1, абз.2 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку (при цьому, норму абз.2 пп.10-1 п.1 Правил на час складання протоколу виключено).

Разом з тим, постановою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за те, що не повідомив свій ТЦК та СП в семидений строк про зміну місця проживання та прописки, при цьому відповідач покликався на норми ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Звідси, відповідач не дотримався вимог, визначених нормами КУпАП, для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення, оскільки викладена у постанові кваліфікація дій позивача є відмінною від тої, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, інкримінуючи позивачу порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у спірній постанові є відсутня належна кваліфікація дій позивача, зокрема, не згадується така кваліфікуюча ознака як вчинення порушення в особливий період.

Також кваліфікація про неповідомлення позивачем «свого» ТЦК та СП носить загальний і незрозумілий характер, вказуючи на ознаки поверхневого розгляду справи зі сторони відповідача.

За таких умов спірна постанова не містить належного опису обставин, установлених при розгляді справи, правильної кваліфікації дій позивача, а тому не ґрунтується на вимогах закону (ст.283 КУпАП).

Водночас, висновки суду про те, що позивач притягнутий до відповідальності за неприбуття в семиденний строк для постанови на військовий облік до відповідного державного органу, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, зроблені без аналізу складених відповідачем протоколу і постанови.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

За таких умов належить визнати протиправною і скасувати постанову № 09/2319 від 05.09.2025р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч.6 ст.139 КАС України апеляційний суд вирішує питання про розподіл судових витрат у справі.

В силу приписів ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наведеного правового регулювання сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 908 грн. 40 коп., всього: 1514 грн. (а.с.42, 97), підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 14.10.2025р. в адміністративній справі № 344/16250/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову № 09/2319 від 05.09.2025р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 908 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги, всього: 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Дата складання повного судового рішення: 28.11.2025р.