Справа № 526/1296/25
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/1296/25
Провадження № 2-а/526/44/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Гусаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №526/1296/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову № 197 від 14 березня 2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 17000 грн., а провадження по справі закрити, вказуючи, що він 08.03.2025 працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 з причин перебування в розшуку, про який йому не було відомо. При уточненні облікових даних було встановлено, що він свої дані уточнив у відведений законодавством термін, а саме 20.05.2024 року, проте згідно повідомлення старшого ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_3 він перебуває у розшуку згідно звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 до органів національної поліції № Е1155130 від 26.01.2025. Причиною оголошення у розшук було те, що йому 03.01.2025 року рекомендованим листом 428 засобами АТ «Укрпошта» на адресу: АДРЕСА_1 була направлена повістка № 1672400 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.01.2025 року на 09-00 год. для уточнення облікових даних. Повідомлення не було отримано та повернуто відправнику згідно «довідки про причини повернення/досилання» від 14.01.2025 року з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Разом з тим, вважає, що повістка направлена відповідачем з порушенням норм законодавства щодо направлення рекомендованих поштових відправлень та ним не доведено факт належного повідомлення його про надходження вказаної повістки. 08.03.2025 року, старшим офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення про невиконання ним вимоги ст. 22 ч. 1, 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно протоколу розгляд справи було призначено на 14.03.2025.

14.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 було винесено відносно нього постанову № 197 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 17000 грн за невиконання ним вимоги ст. 22 ч. 1, 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказана постанова його адресу не надходила і про її існування та зміст він дізнався лише 16.04.2025, після звернення його захисника до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що є відмітка про її отримання.

При цьому зауважив, що у період з 09.01.2025 року по 14.01.2025 року він перебував на лікуванні, що підтверджується відповідною випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого від 14.01.2025 року, про що він повідомив та надав копію при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте даний факт не був взятий до уваги.

Також надав заяву про поновлення строку на оскарження вказаної постанови та визнання поважними причини пропуску такого строку, оскільки постанову отримав 16.04.2025.

Ухвалою судді від 12.08.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали на подання відзиву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 14.08.2025 у приміщенні суду, що підтверджується його розпискою.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї отримав 19.08.2025, що підтверджується зворотним поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не подавав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Адвокат Гусаренко О.М. в судовому засіданні позов підтримав, вказавши на неправомірність складання протоколу відносно ОСОБА_1 та винесеної постанови, оскільки ОСОБА_1 свої дані обновив вчасно, про що свідчить витяг з додатку «Резерв+», тому його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних суперечить суті самого правопорушення. Крім цього, позивач жодних поштових відправлень не отримував, про наявність виклику дізнався лише 08.03.2025. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень не вчиняв, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з реєстру «Резерв+» ОСОБА_1 уточнив дані щодо себе в цьому реєстрі 20.05.2024, а згодом і 18.04.2025. В графі - адреса проживання вказано адресу: АДРЕСА_1 . Також в реєстрі зазначено, що дані уточнено вчасно.

Як вбачається з відмітки у паспорті позивача та інформації з реєстру «Резерв+» ОСОБА_1 адресу місця проживання та реєстрації не змінював.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 09.01.2025 по 14.01.2025, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого від 14.01.2025 року.

Крім цього ОСОБА_1 , згідно довідки військо-лікарської комісії від 10.03.2025 року, тимчасово непридатний до військової служби з відстрочкою на лікування терміном два місяці.

Судом також встановлено, що позивачу 03.01.2025 року рекомендованим листом № 428 засобами АТ «Укрпошта» на адресу: АДРЕСА_1 була направлена повістка № 1672400 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.01.2025 року на 09-00 год. для уточнення облікових даних.

Повістка направлена рекомендованим листом з повідомленням АТ «Укрпошта» за номером поштового відправлення № 428 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте лист з повісткою ОСОБА_1 не був вручений та повернутий відправнику за відсутністю адресата за вказаною адресою, про що зазначено в довідці про причини повернення поштового відправлення.

08 березня 2025 року старшим офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол № б/н, в якому вказується, що ОСОБА_1 08.03.2025 працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 з причин перебування в розшуку та відсутності облікових документів. При уточненні облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 облікові дані у відведений законодавством час уточнив, перебуває у розшуку згідно звернення до органів НП № Е1155130 від 26.01.2025. ІНФОРМАЦІЯ_6 03.01.2025 рекомендованим листом № 428 засобами АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 1672400 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.01.2025 на 09-00 для уточнення облікових даних. Повідомлення не було отримано та повернуто відправнику згідно «довідки про причини повернення/досилання» від 14.01.2025 року з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений час не прибув, про причину неприбуття не повідомив, тобто в особливий період не виконав вимоги ст. 22 ч. 1,3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі вказано, що права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено в повному обсязі. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 09 год. 00 хв. 14 березня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет 1-А. Протокол підписаний ОСОБА_1 особисто. У графі пояснення та зауваження щодо змісту протоколу наявний запис ОСОБА_1 про те, що він повідомлення про необхідність отримання поштового відправлення на пошті не отримував.

14 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено постанову №197, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 08.03.2025 працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 з причин перебування в розшуку та відсутності облікових документів. При уточненні облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 облікові дані у відведений законодавством час уточнив, перебуває у розшуку згідно звернення до органів НП № Е1155130 від 26.01.2025. ІНФОРМАЦІЯ_6 03.01.2025 рекомендованим листом № 428 засобами АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 1672400 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.01.2025 на 09-00 для уточнення облікових даних. Повідомлення не було отримано та повернуто відправнику згідно «довідки про причини повернення/досилання» від 14.01.2025 року з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений час не прибув, про причину неприбуття не повідомив, тобто в особливий період не виконав вимоги ст. 22 ч. 1,3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 16.01.2025 о 09:00 по повістці, що належним чином не була вручена та за не повідомлення про поважні причини такої неявки, чим порушено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2,3 п.34 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що повернення поштового відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Разом з цим відповідно до абзацу 2 та 4 пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071) (далі - Правила № 270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В силу пункту 6.12.3 Регламенту внутрішньої поштової кореспонденції, затвердженого Наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668 (у редакції наказу АТ «Укрпошта» (далі - Регламент №6668) рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно з пунктом 6.12.4 Регламенту №6668 у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК». В аркуші ф. 8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту №6668 інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку по повістці до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , що підтверджується даними його паспорту.

Доказів повідомлення відповідача про іншу адресу проживання, зокрема, шляхом оновлення персональних даних через електронний кабінет призовника з використанням мобільного додатку «Резерв+» чи «Оберіг» або шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг, позивачем суду не надано.

Так, на ім`я ОСОБА_1 сформована повістка №1672400 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 16.01.2025 о 09:00 з метою уточнення даних.

Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням (трек-номер №428) з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 , яка 14.01.2025 повернулася відправнику без вручення адресату з повідомленням відділення Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивач стверджує, що не отримував ні повістки, ні повідомлення про надходження повістки на його адресу.

Натомість, відповідач вважає, що повістка позивачу вручена належним чином, але залишив поза увагою відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження дотримання працівниками АТ «Укрпошта» порядку вручення поштового відправлення, зокрема дані про інформування поштою адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Так, Регламентом №6668 визначено обов`язок працівника ОПЗ поінформувати адресата (одержувача) про надходження поштового відправлення з позначкою «Повістка ТЦК» за наявним номером телефону та/або вкласти до його абонентської поштової скриньки повідомлення ф.22а про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». У випадку невручення поштового відправлення працівник ОПЗ має зазначити дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки на зворотному боці відправлення.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про надходження поштового відправлення з позначкою «Повістка ТЦК» за наявним номером телефону, як і не містять копії повідомлення ф. 22 із проставленням позначки «Повістка ТЦК» та відмітки на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки позивача.

Сам позивач наголошує на тому, що жодних сповіщень від працівників пошти про необхідність отримання зазначеного листа не отримував.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За відсутності в матеріалах справи належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача належним чином повідомлено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що позивач не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, за приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з приведених норм вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Суд зауважує, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчасно оновив персональні дані, про що свідчить витяг з «Резерв+».

В свою чергу, у повістці зазначено, що підставою виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 є уточнення даних.

Між тим, ні в постанові, ні в повістці відповідачем не конкретизовано які саме персональні дані були відсутні у відповідача, у зв`язку з чим виникла необхідність виклику ОСОБА_1 до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.268,278 КУпАП.

З огляду на необґрунтованість оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення така є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо заяви позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження вказаної постанови з поважної причини, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Стаття 289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1ст.121 КАС України, передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи встановлено, що адвокат позивача отримав оскаржувану постанову від 14.03.2025 лише 16.04.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_8 та звернувся до суду 28 квітня 2025 року на перший після вихідного робочий день, тому строки звернення з позовом не були пропущені.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд відповідно до пункту 5 частини 1статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.7, 210-1 ч.3, 254, 256, 279, 280 КУпАП, ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 229, 241-246, 255, 262, 268, 269, 286, 293, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

- позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 197 від 14 березня 2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 17000 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3633,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий: Л. В. Максименко