Справа № 160/30140/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/30140/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 в адміністративній справі №160/30140/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровська міська рада, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.04.2024 року:

№ 0-0462- НОМЕР_1 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 950,48 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 9567,60 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 12 502,20 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 11022,84 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 009,80 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 5708,40 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 6190,80 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 9784,69 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 009,80 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 8715,36 грн.;

№ 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 12309,24 грн., загалом на загальну суму 108 248,56 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставне нарахування на об`єкти житлової нерухомості квартири, оскільки квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_12 , не є об`єктами оподаткування вищезазначеним податком, оскільки рішення виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 25.04.2017 року № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджено акти районної технічної комісії від 22.02.2027 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: АДРЕСА_12 за АДРЕСА_12 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , а також рекомендацією власнику квартири АДРЕСА_11 провести капітальний ремонт за власні кошти, скасовано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2020 року № 201/1558/20 та зобов`язано Соборну району у м. Дніпрі раду, а згодом її правонаступника адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради, прийняти рішення про непридатність для проживання квартир за адресою: АДРЕСА_12 за АДРЕСА_12 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , які належать позивачу. Станом на день подання позовної заяви рішення місцевого районного суду залишається невиконаним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що належні позивачу об`єкти житлової нерухомості не є об`єктамио податкування вищезазначеним податком, оскільки зазначена житлова нерухомість фактично визнана рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська непридатною для проживання, а відповідно до підпункту «г» підпункту 266.2.2 пункту статті 266 Податкового кодексу України житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку із аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад не є об`єктом оподаткування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 25.04.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення у відповідності до положень підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до пункту 102.1 статті 102, підпункту 266.7.1, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України про визначення ОСОБА_1 податкових зобов`язань за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2023 рік:

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 950,48 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 9567,60 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 12 502,20 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 11022,84 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 009,80 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 5708,40 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 6190,80 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 9784,69 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 10 009,80 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 8715,36 грн.;

- № 0-0462-UA0033698 про сплату податкового зобов`язання у розмірі 12309,24 грн., загалом на загальну суму 108 248,56 грн.

Згідно розрахунків у спірних податкових повідомленням рішеннях визначенні зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 на праві власності за наступними об`єктами:

- квартира, адреса об`єкта нерухомості - АДРЕСА_18 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_19 .

Позивач вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та прийнятими з порушенням чинного законодавства, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем у відповідності з приписами Податкового кодексу України, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно п.п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пункту «ґ» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Як видно з матеріалів справи, до розрахунку грошового зобов`язання за оскарженими податковими повідомленнями рішенням увійшли об`єкти нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , що розташовані за адресою: АДРЕСА_12 , які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1 , що підтверджено даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, на переконання позивача, об`єкти житлової нерухомості не є об`єктами оподаткування вищезазначеним податком, оскільки зазначена житлова нерухомість фактично визнана рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська непридатною для проживання, а відповідно до підпункту «г» підпункту 266.2.2 пункту статті 266 Податкового кодексу України житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку із аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад не є об`єктом оподаткування.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання обліку житлового фонду, об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за його використанням, а також питання визначення технічного стану житлових будинків належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

З матеріалів справи видно, що рішення про непридатність для проживання належних на праві власності позивачу квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_20 , органами місцевого самоврядування не приймалося, що свідчить про те, що ці квартири є об`єктами оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як житлова нерухомість.

В свою чергу, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року у справі № 201/1558/20 не спростовує встановлених у цій справі фактичних обставин справи, що також встановлено постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022р. у справі №160/13334/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103197313) та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022р. у справі №160/24339/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103287195), оскільки для застосування під. «г» під. 266.2.2 п. 266.2 ст 266 ПК України потрібна наявність саме рішення сільської, селищної , міської ради, яким визнано житлову нерухомість непридатною для проживання; рішення суду не визначено під. «г» під. 266.2.2 п. 266.2 ст 266 ПК України, як підстава для звільнення не нарахування податку.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 в адміністративній справі №160/30140/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник