Справа № 500/2170/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 500/2170/25 пров. № А/857/30100/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року (головуючий суддя Подлісна І.М., м.Тернопіль) у справі №500/2170/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2025 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтовує тим, що 26.02.2024 року позивач звернувся до відповідача у справі із заявою щодо переведення його на інший вид пенсії, а саме на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» та відповідно провести перерахунок пенсійних виплат на підставі довідок, долучених до цієї заяви. Листом № 1900-00307-8/8486 від 21.02.2025 року, відповідач повідомив позивачу про відмову у переведенні на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу, із відсутністю у ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області первинних документів. Окрім того, відповідач вказує, що ГУ Держпродспоживслужба в Тернопільській області не є правонаступником Державної інспекції сільського господарства, а тому на думку відповідача, додані ним довідки не підлягають врахуванню. Позивач вважає, що доводи, викладені у листі про відмову в перерахунку пенсії від 21.02.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є незаконними і неправомірними.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведені на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням змісту Довідки № 23 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та Довідки № 24 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби з 26.02.2024 року. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 на підставі усіх складових заробітної плати, зазначених в Довідках № 23 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 24 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби з 26.02.2024 року, з урахуванням уже виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України з листом від 07.08.2024 №2800-030102-5/47811 про надання роз`яснень окремих положень постанови №823, щодо перегляду призначених пенсій та звернень, які надійшли після 01.01.2024, по яких прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (недоцільність, невідповідність довідок про заробітну плату, тощо). Міністерство соціальної політики України листом від 23.08.2024 № 198280/2 24/54 підтримало викладені у листі підходи Пенсійного фонду України при перегляді призначених пенсій та звернень, які надійшли після 01.01.2024. Отже, у зв`язку з набранням Постановою №823 чинності 20.07.2024, дія якої застосовується з 01.01.2024, всі призначені пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", а також звернення, які надійшли після 01.01.2024 та по яких прийнято рішення про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до цього Закону, будуть переглянуті відповідними територіальними управліннями Пенсійного фонду України, про що буде повідомлено пенсіонерів. Органи Пенсійного фонду зобов`язані забезпечити виплату пенсій в перерахованих розмірах, починаючи з жовтня 2024 року. На виконання вище зазначених умов для проведення перерахунку пенсії у відповідності до заяви позивача від 26.02.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 24.09.2024 року надіслані довідки про складові заробітної плати державного службовця (оклад, ранг, вислуга) станом на 31.12.2023 року та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 (довідки №43,44). Проте, згідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було надано інформацію про те, що у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться відомості про звільнення з Державної інспекції сільського господарства в тернопільській області (), а згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області () не є правонаступником вищезазначеної інспекції. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області () не ліквідована. Отже, довідки про складові заробітної плати державного службовця від 24 вересня 2024 року № 43 та № 44 видані Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області не можуть бути враховані при обчислені розміру пенсії. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що відсутні підстави для призначення позивачу пенсії як державному службовцю з урахуванням документів про заробітну плату, виданих Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області. З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

22.08.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із поданою ним заявою про призначення пенсії за віком він отримував пенсію на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

У зв`язку із досягненням ним 62 років, позивач 26.02.2024 року звернувся до відповідача у справі із заявою щодо переведення його на інший вид пенсії, а саме на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» та відповідно провести перерахунок пенсійних виплат на підставі довідок, долучених до цієї заяви.

При цьому, позивачем були подані дві довідки, які дають йому право на перерахунок розміру пенсійних виплат, а саме: Довідка № 23 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та Довідка № 24 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» зі стажем державного службовця понад 20-и річного стажу на відповідних посадах.

Листом № 1900-00307-8/8486 від 21.02.2025 року, відповідач повідомив позивача про відмову у переведенні на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу, із відсутністю у ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області первинних документів. Окрім того, відповідач вказує, що ГУ Держпродспоживслужба в Тернопільській області не є правонаступником Державної інспекції сільського господарства, а тому на думку відповідача, додані ним довідки не підлягають врахуванню.

Позивачем при поданні заяви від 26.02.2024 року про переведення його із пенсії за віком на пенсію державного службовця були подані довідки, а саме: Довідка № 23 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та Довідка № 24 від 26.03.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Тобто, вимога Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо надання довідок про складові заробітної плати ним виконана ще 26.02.2024 року. Дані довідки були надані позивачу Головним управлінням Держпродспоживслужби, яка є правонаступником Державної інспекції сільського господарства. Варто вказати, що спірні довідки видані на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Згідно внесених змін первинні документи при виготовленні довідок для можливості їх видачі - не використовуються. Це твердження відображено у листі Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 03.03.2025 року.

Варто вказати, що окрім спірних довідок позивачу ГУ Держпродспоживслужба в Тернопільській області надала штатний розпис та роздруківки постанов КМУ, відповідно до яких саме ГУ Держпродспоживслужба має право на видачу відповідних довідок працівникам Державної інспекції сільського господарства. Варто вказати, що окрім спірних довідок позивачу ГУ Держпродспоживслужба в Тернопільській області надала штатний розпис та роздруківки постанов КМУ, відповідно до яких саме ГУ Держпродспоживслужба має право на видачу відповідних довідок працівникам Державної інспекції сільського господарства.

Також, позивач зазначив, що він до лютого 2025 року отримував пенсію державного службовця, саме на підставі спірних довідок, однак в лютому 2025 року отримав пенсію в іншому розмірі та листа від 21.02.2025 року, в якому окрім вищевказаного, зазначено, що позивачу з 26.02.2024 року призначено пенсію за віком, а не пенсію державного службовця.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII.

Згідно з п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п.п.10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723- XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 8 ст. 37 Закону № 3723-XII визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 31 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14.09.2016 № 622 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 № 889-VIII "Про державну службу" займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 № 889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому, для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою. У всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За змістом пункту 4 Порядку №622 умовами визначення пенсії державного службовця із врахуванням норм абзацу шостого пункту 4 є: висловлене особою бажання здійснення розрахунку пенсійних виплат у такий спосіб; наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; особа на час виходу на пенсію не перебуває на державній службі.

У пункті 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Аналіз наведених норм свідчить, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1 3 (Постанова №1-3) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії). У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ середні розміри надбавок, премій та інших виплат вказуються за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ вік і страховий стаж. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2023 у справі №560/8328/22 зазначив, що для призначення пенсії за віком за Законом №3723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.

Відповідно до п.1 абзацу 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Водночас, відповідно до п.2 абзацу 7 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення реєстрації та обліку машин, державного нагляду (контролю) в частині експлуатації та технічного стану машин, функції із здійснення сертифікації насіння і садивного матеріалу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, здійснення державного контролю за якістю зерна та продуктів його переробки; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого. організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності; здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування - на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. І розпорядження Кабінету міністрів України від 22.04.2015 №389 «Про утворення комісії з ліквідації Державної інспекції сільського господарства» Утворено комісію з ліквідації Державної інспекції сільського господарства. Затверджено головою комісії Голову Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Лапу Володимира Івановича.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 30.06.2015 № 447 «Про ліквідацію територіальних органів Державної інспекції сільського господарства», наказу Державної інспекції сільського господарства України №3 від 07 липня 2015 року «Про утворення комісії з ліквідації територіальних органів Державної інспекції сільського господарства У країни» розпочато ліквідацію Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області. Наказом Державної інспекції сільського господарства України №2 від 11 квітня 2018 року «Про внесення змін до наказу Держсільгоспінспекції України від 07 липня 2015 року №3» головами комісії з ліквідації територіальних органів Державної інспекції сільського господарства України призначено керівників територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. На сьогоднішній день процедура ліквідації триває.

Отже, зважаючи на вищенаведене Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є правонаступником Державної інспекції сільського господарства.

Держпродспоживслужба утворена відповідно до по станови КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Постановою КМУ від 02 вересня 2015 року №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року о 1092 утворено Територіальні органи Держпродспоживслужби - Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Зважаючи на вищенаведене - Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області є правонаступником Державної інспекцію сільського господарства в Тернопільській області.

Отже, що при обчисленні пенсії державного службовця Відповідачем не було взято за основу дані довідок, які були подані позивачем при переведені його на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що протиправні дії відповідача, що полягають у не врахуванні змісту Довідки №23 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та Довідки №24 від 26.02.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби, що призвело до невірного визначення розрахункового середнього заробітку для нарахування пенсії державного службовця та до заниження основного розміру пенсії, що є порушенням прав позивача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 500/2170/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар