Справа № 160/19530/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -
04.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрижирук Ольги Олександрівни від 20.06.2025 у виконавчому провадженні ВП №67336081 про накладення штрафу.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.06.2025 у ВП ВИ №67336081 винесено протиправно, оскільки Підгородненською міською радою, посадовими особами, що працюють в міській раді на постійній основі, вживалися всі залежні від них заходи задля забезпечення виконання рішення суду від 19.05.2021р. по справі № 160/4606/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Листом від 17.11.2021 (вих. № 5004) боржник повідомив відділ, що проведення засідання сесії міської ради планується у листопаді поточного року; листом від 03.12.2021 (вих. № 5161) боржник повідомив відділ, що чергове засідання міської ради відбудеться 13.12.2021, на розгляд якої буде винесено питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 .
Листом боржника від 10.01.22 (вих. № 46) було повідомлено відділ, що проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства" було винесено на 2 пленарне засідання 11 чергової сесії міської ради 8 скликання 28.12.2021. За результатами голосування рішення не прийнято.
Однак, з резолютивної частини виконавчого документа суду вбачається: даним судовим рішенням зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, станом на 21.01.2022, рішення суду не виконано боржником, тому керуючись вимогами ст.ст. 63, 75 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем відділу 21.01.2022 було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. на користь держави, яку за вих. №02.1-34/1926 було направлено на адресу боржника для виконання (Дана постанова залишається чинною; в судовому порядку боржником оскаржена не була).
04.05.2022 на адресу боржника за вих. № 02.1-34/8768 було направлено вимогу виконавця, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі, про що повідомити відділ в 3-х денний строк з моменту отримання даної вимоги. 10.06.2022 до відділу надійшов лист від боржника за даним виконавчим провадженням Підгородненської міської ради (від 31.05.2022 за вих. № 1109), яким було повідомлено, що реалізація даного повноваження неможлива, оскільки відповідно до п.27 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документанції із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Дана норма закону прийнята 24.03.2022 та набула чинності 07.04.2022.
Постановою Верховного Суду від 27.07.2023 по справі № 392/856/22 (провадження №61-1092св23) сформовано правовий висновок у відповідності до якого: з урахуванням принципу розумності, заборона на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Згідно інформації, що міститься на порталі "Єдиний держпаний реєстр судових рішень України" стало відомо, що 07.05.2025 Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/4606/21 винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 160/4606/21 з підстав того, що заборона на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації (у відповідності до доповнень розділу X Перехідних положень ЗКУ пунктом 27, підпунктом 5 ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" на норму Закону, яку посилається божник) не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили до введення на всій території України воєнного стану. Рішення суду залишається невиконаним.
21.07.2025р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив, яка за своїм змістом аналогічна доводам викладеним в позовній заяві.
21.07.2025р. представником позивача подано до суду заперечення щодо клопотання відповідача про залучення третьої особи у справі.
Третя особа правом на подання пояснень не скористалась. Ухвала про відкриття провадження була доставлена до електронного кабінету третьої особи.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21, залишеного без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 160/4606/21, адміністративний позов ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської ради задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19.02.2021 року № 318-3/8 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства (01.03), кадастровий номер :01:053:0059 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Підгородненська міська рада».

Зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області зрозатвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_1 , загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства (01.03), кадастровий номер :01:053:0059 за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, Підгородненська міська рада в місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року в справі № 160/4606/21 зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області подати протягом 60-ти днів з моменту отримання даної ухвали суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року по справі № 160/4606/21.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 в справі №160/4606/21 зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області подати суду протягом 60-ти днів з моменту закінчення воєнного стану або з моменту набранням законної сили внесених відповідних змін до підпункту 5 п. 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України щодо скасування певних особливостей (заборон) земельних відносин під час дії воєнного стану надати суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року по справі № 160/4606/21.

Позивач вказує, що 16.04.2025р. отримав від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вимоги про вжиття заходів, спрямованих на виконання вимог виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду в справі № 160/4606/21 від 27.09.2021р.

Листом від 16.04.2025р. за № 1105 позивач повідомив виконавця про невиконання рішення суду посилаючись на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2022р. № 160/4606/21, а саме запровадженим на території держави воєнним станом та забороною передавати земельні ділянки у приватну власність у відповідності до підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України.

09.05.2025р. відбулась сесія. Наступна сесія відбулась 13.06.2025 року.

На засіданні 52 чергової сесії міської ради 8 скликання 13.06.2025 по земельним питанням рішення не прийняті, в тому числі затвердження проекту гр. ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 19.05.2021 по справі № 160/4606/21.

17.06.2025 за розпорядженням міського голови № 122, скликано 53 позачергову сесію міської ради на 19 червня. До порядку денного включено питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства (01.03), кадастровий номер :01:053:0059 місце розташування Дніпропетровська область. Дніпровський район, Підгородненська міська рада у власність гр. ОСОБА_1 (пункт 3.1.28 порядку денного). В подальшому засідання сесії перенесено на 27 червня 2025 року та змінено час.

Згідно плану-графіку проведення пленарних засідань сесій Підгородненської міської ради восьмого скликання на 2025 рік, затверджений рішенням сесії міської ради 19.03.2025 № 3501-49/8, проведення чергового пленарного засідання заплановано на 11 липня 2025 року.

26.06.2025р. до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надійшла оскаржувана постанова Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.06.2025р. ВП №67336081 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Позивач вказує, що ним Підгородненською міською радою, посадовими особами, що працюють в міській раді на постійній основі, вживалися всі залежні від них заходи задля забезпечення виконання рішення суду - передача на розгляд постійної комісії та внесення до порядку денного засідання сесії, у зв`язку з чим звернувся до суду про скасування оскаржуваної постанови.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закону №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість виконання рішення є однією з засад виконавчого провадження (статті 2 Закону №1404-VІІІ).

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Згідно з частинами першою, другою статті 18 №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч.1 ст. 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404).

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини 10, 11 статті 118 ЗК України).

Відповідно до норм частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21, залишеного без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в справі №160/4606/21, зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_1 , загальною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства (01.03), кадастровий номер :01:053:0059 за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, Підгородненська міська рада в місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням з урахуванням висновків суду.

Як встановлено судом, позивач сам визнає про не виконання рішення суду від 19.05.2021р. по справі № 160/4606/21, про що сам зазначає в листі від 16.04.2025р. № 1105, адресованому головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Одночасно, позивач посилається на ухвалу суду від 01.09.2022 в справі №160/4606/21, якою зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області подати суду протягом 60-ти днів з моменту закінчення воєнного стану або з моменту набранням законної сили внесених відповідних змін до підпункту 5 п. 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України щодо скасування певних особливостей (заборон) земельних відносин під час дії воєнного стану надати суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року по справі №160/4606/21, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» забороняє до закінчення воєнного стану передавати земельні ділянки комунальної власності у приватну власність.

Щодо посилань позивача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», як підставу невиконання рішення суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21 суд зазначає, що вказаний вище закон України набрав чинності 07.04.2022 року.

Відповідно до пункту 5 частини 1 розділу І зазначеного вище закону України під час воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі, розроблення такої документації заробоняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан.

Отже, воєнний стан запроваджено в Україні з 24.02.2022 року.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За вказаних обставин посилання позивача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» є безпідставним, оскільки він почав дійти з 07.04.2022 року, а спірні правовідносини між сторонами стосовно не виконання рішення суду виникли до моменту прийняття вказаного вище закону України.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) зазначено, що: «належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» доповнено розділ Х Перехідних положень Земельного Кодексу України пунктом 27, підпункт 5 якого передбачав, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Тлумачення вказаної норми, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що така заборона не поширюється на випадки виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 27.07.2023 року у справі №392/856/22.

Аналізуючи вищенаведене, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо посилання, в даному випадку, на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», як на підставу не виконання рішення суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21.

Доказів того, що рішення суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21 виконано в повному обсязі на момент розгляду даної справи, матеріали справи не містять, відтак державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правомірно було винесено оскаржувану постанову від 20.06.2025 у виконавчому провадженні ВП№67336081 про накладення штрафу.

Додатково суд зауважує, що посилання позивача на те, що прийняття рішень органом місцевого самоврядування обмежується вимогами Земельного кодексу України (ст.12), Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.ст. 46, 47, 59), Регламентом Підгородненської міської ради (ст.ст. 28, 30), щодо передачі землі комунальної власності лише за рішенням сесії міської ради, порядком скликання засідання сесії, формування порядку денного та внесення питань на розгляд сесії міської ради, умовами повноважності засідання сесії та умовами прийняття рішення про передачу земельної ділянки (18 голосів від загального складу ради) суд вважає недоречними, оскільки резолютивна частина рішення суду від 19.05.2021р. по справі №160/4606/21 містить чітку вказівку, що позивач зобов`язаний зробити.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовна заява у цій справі не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна