Справа № 600/2213/25-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2213/25-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

27 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Міністерства оборони України (відповідача), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене в пункті 14 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 15/в від 11.08.2023 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її чоловіка, передбаченої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу розмірі 15000000 гривень, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 у період дії воєнного стану, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та здійснити виплату ОСОБА_1 такої одноразової грошової допомоги.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 30.07.2025 позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Вважає, що суд безпідставно визначив квітень 2025 року як дату початку перебігу строку. Водночас відповідно до законодавства, а також до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 17.04.2025 у справі № 990/20/25), строк звернення до суду обчислюється з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Також зазначає, що рішення Комісії МОУ від 11.08.2023 (протокол №15/в) було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Листом № 5/13110с від 28.08.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 офіційно повідомив позивачку про прийняте рішення. Адвоката позивачки ОСОБА_3 було проінформовано 14.09.2023 із направленням копії витягу з протоколу. Це підтверджує, що позивачка мала реальну можливість ознайомитись із рішенням вже у вересні 2023 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що більшість етапів розгляду заяви про призначення і виплату ОГД уповноваженими особами не регламентована та не обмежена будь-якими строками, а та частина строків, яка хоч і передбачена законодавством, визначається не календарною датою, а моментом отримання документів або здійсненням необхідних бюджетних асигнувань, що очевидно унеможливлює заявника передбачити момент завершення всіх етапів, ще й при тому, що його інформування жодним з цих органів не здійснювалося. Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду, необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_1 , який був призваний на військову службу під час мобілізації на період дії воєнного стану та проходив військову службу у військові частині НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув під час бойових дій в районі населеного пункту Карлівка Донецької області, група потрапила під ворожий артилерійський обстріл, в результаті чого ОСОБА_2 отримав поранення несумісне з життям. Смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації та має право на постійне проживання в Україні згідно посвідки № НОМЕР_2 від 12.07.2019, дата закінчення строку дії посвідки 11.07.2029.

ОСОБА_1 зверталася до уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 гривень як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 у період дії воєнного стану відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Згідно з витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в, ОСОБА_1 відмовлено призначенні частки одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №168, оскільки вона являється громадянкою російської федерації, а тому не має права на виплату одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000,00 грн, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Так, відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами першою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 2 Постанови № 168 (в редакції, що діяла на час смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз. 1 п. 2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року № 1066).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, з аналізу викладених вище положень законодавства, що діяло на момент смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) слідує, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації та членом сім`ї (дружиною) загиблого військовослужбовця, мала право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000,00 грн.

При цьому, датою виникнення права позивача на отримання вказаної допомоги є 07.08.2022 - дата загибелі ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.09.2022), що узгоджується із приписами пункту 2 Постанови №168.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 №1066 "Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" внесено зміни до пункту 2 постанови КМУ №168, згідно яких абзац перший після слів і цифр "передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнити словами ", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору". Вказана постанова набула чинності 30.09.2022.

Отже, з 30.09.2022 громадяни російської федерації втратили право на отримання частки одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000,00 грн.

Як зазначалося судом вище, згідно витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №15/в, ОСОБА_1 відмовлено призначенні частки одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №168, оскільки вона являється громадянкою російської федерації, а тому не має права на виплату одноразової грошової допомоги. Будь-які інші підстави для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги оскаржуване рішення не містить.

Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення відповідач керувався приписами пункту 2 Постанови КМУ №168 (в редакції змін, внесених постановою №1066, що діяли на момент прийняття оскаржуваного рішення), які унеможливлювали виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №168, громадянам російської федерації.

Беручи до уваги зміст ст. 58 Конституції України та викладені вище висновки Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 по справі № 9901/315/20 щодо дії нормативно-правових актів у часі, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що в даних правовідносинах відповідач, вирішуючи питання про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі чоловіка, повинен був застосувати положення постанови №168, які мали місце на момент їх виникнення, тобто на дату загибелі ОСОБА_2 07.08.2022, та передбачали право позивача на отримання частки ОГД.

Проте, приймаючи оскаржуване рішення в цій справі, відповідач застосував зворотну дію пункту 2 постанови №168 (в редакції змін, внесених постановою №1066), яка набула чинності з 30.09.2022, тобто після моменту набуття позивачем права на отримання ОГД внаслідок загибелі чоловіка під час дії воєнного стану, що фактично позбавило позивача права на отримання вказаної допомоги (погіршило правове становище позивача), що суперечить приписам ст. 58 Конституції України та зазначеній вище правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 по справі № 9901/315/20.

Слід також зазначити, що на користь такої правової позиції суду апеляційної інстанції, свідчить постанова Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №420/9003/23, де суд касаційної інстанції досліджував питання кола осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця, з урахуванням дослідження питання про застосування редакцій положень Постанови №168 чинних саме на день прийняття рішення Міністерством оборони України про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги або на дату смерті сина позивачки, тобто дати набуття права на одноразову грошову допомогу.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №168, відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка.

Поряд з цим, відповідачем не заперечується, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини. При цьому, оскаржуване рішення не містить будь-яких інших підстав для відмову позивачу у призначенні ОГД, окрім наявності російського громадянства.

Тому, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу розмірі 15000000 гривень, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 у період дії воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи, про існування рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивач дізнався лише у відповіді на запит від 17.04.2025. При цьому, відповідачем не надано жодних підтверджень щодо направлення позивачу рішення Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.