Справа № 465/5301/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 465/5301/25 пров. № А/857/40061/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Демидюк О.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2025 року (головуюча суддя: Мартьянова С.М., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов,-

встановив:

ОСОБА_1 , 20.06.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 07.06.2025 серії ЕНА № 4916975 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовує позов тим, що 07.06.2025 він прибув на автомобілі до території Львівського історичного музею з метою завантаження експонатів. У подальшому, як зазначає позивач, під час розвороту, з метою наблизитись до входу до музею, його транспортний засіб «заглох» і він не міг повторно його завести через технічну несправність, після чого він негайно виставив знак аварійної зупинки, увімкнув аварійну світлову сигналізацію та здійснив телефонний дзвінок на станцію технічного обслуговування з проханням про допомогу.

Зазначає, що інспектором УПП у Львівській області ДПП Галущаком А.М. неправомірно винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4916975 від 07.06.2025 за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. В гр. 5 оскаржуваної постанови зазначено, що позивач здійснив стоянку автомобілем, внаслідок чого створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д ПДР України.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки зупинка автомобіля була вимушеною внаслідок технічної несправності, про що він повідомив і водію автомобіля Opel Insignia, і працівникам поліції. Відтак, така вимушена запинка через технічну несправність не може розцінюватись як умисне створення перешкоди дорожньому руху. Зазначає, що у цьому випадку він не здійснював жодних стоянок тривалістю понад 5 хв., а здійснив вимушену зупинку тривалістю орієнтовно 3 хв. При цьому, жодних вимірювань інтервалу часу стосовно підтвердження саме факту «стоянки» інспектором також не проводилось.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Галущака А.М. серії ЕНА № 4916975 від 07.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 гривень.

За змістом цієї постанови, 07.06.2025 о 16:25 год. за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, буд. 23А водій ОСОБА_1 , здійснив стоянку автомобіля Daily 35S17, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що працівником поліції правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.10.д ПДР України та накладено штраф в межах санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; (п.п. «д» п. 15.10 ПДР України).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по цій справі.

Так, проаналізувавши відео з автомобільного реєстратора працівників поліції, судом апеляційної інстанції встановлено, що цей відеозапис підтверджує, що позивач 07.06.2025 о 16:25 год. за адресою: м. Львів, вул. Лисенка, буд. 23А, здійснив стоянку автомобіля Daily 35S17, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, зокрема двом автомобілям, чим порушив п. п. «д» п. 15.10. ПДР України.

Щодо покликання позивача, що він здійснив зупинку автомобіля Daily 35S17, д.н.з. НОМЕР_1 вимушено, через технічну несправність, то суд апеляційної інстанції не бере такі покликання до уваги з огляду на таке.

Пунктом 15.14 ПДР України передбачено, що в разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, зокрема увімкнути аварійну світлову сигналізацію, а у разі, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі Daily 35S17, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент приїзду екіпажу поліції на вул. Лисенка, буд. 23А була вимкнута. Натомість, лише після розмови з працівниками поліції, позивач увімкнув аварійну світлову сигналізацію та почав встановлювати знак аварійної зупинки.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що жодних доказів, того, що автомобіль зазнав технічної несправності, що унеможливило його рух, як то документи зі станції технічного обслуговування тощо, до матеріалів справи не подано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, безпідставним покликання позивача, про те, що зупинка автомобіля Daily 35S17, д.н.з. НОМЕР_1 була вимушеною, через технічну несправність, оскільки наведене, по суті, свідчить, що такі покликання ОСОБА_1 зазначені з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності у спірних правовідносинах.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови ЕНА № 4916975 від 07.06.2025, надає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для скасування оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4916975 від 07.06.2025 відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2025 року у справі № 465/5301/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 27.11.25