Справа № 240/20591/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 240/20591/22

27 листопада 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 22 жовтня 2025 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в десятиденний строк усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року.

31 жовтня 2025 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якої заявник зазначив, що ст.4 ЗУ "Про судовий збір" не передбачає сплату судового збору за подання заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги та продовжено апелянту термін для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії ухвали.

17 листопада 2025 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій заявник вказує, що згідно п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення судовий збір не справляється. Відтак, справляння судового збору за подання до суду інших процесуальних документів, які не визначені у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір», суперечить його вимогам.

На думку апелянта, за відсутності прямої вказівки у законодавстві на необхідність сплати судового збору за подання таких скарг, їх залишення без руху чи повернення з підстави відсутності доказів сплати судового збору неправомірно обмежуватиме право особи на доступ до суду.

Отже, обов`язок сплати судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на всі без винятку ухвали суду першої інстанції, визначений приписом статті 4 Закону України «Про судовий збір», не можна вважати зрозумілим і справедливим.

Особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип стосовно обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини першої статті 129-1 Основного Закону України звільняється від сплати судового збору за зверненням до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору.

Крім того, заявник, як на підставу не справляння судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, посилається на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №140/8660/20 та від 20.02.2025 у справі №440/8929/24.

Визначаючись щодо поданої заяви в частині доводів про не справляння за подання заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір".

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання, зокрема, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Разом з тим, цими нормами не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення. Даним нормативним актом передбачені підстави для звільнення осіб від сплати судового збору, а також підстави для відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.09.2025 року у справі № 286/743/15-а.

Крім того, підпункт 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення визначено ставку судового збору в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" не встановлює судовий збір за подання до загального чи господарського суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Отже, положення ст. 4 Закону «Про судовий збір» є спеціальними у частині визначення ставок збору саме за подання до адміністративного суду заяв, передбачених зокрема ст. 378 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір підлягає сплаті.

Що стосується справляння судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.12.2023 в адміністративній справі №240/20591/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 294 КАС України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, надаючи оцінку доводам, викладеним в поданій заяві, колегія суддів зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду уже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Так, у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі №915/955/15 зазначено, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

В силу приписів пункту першого частини другої статті 45 Закону України Про судоустрій та статус суддів Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила у господарській справі, однак Закон № 3674-VI в цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. Відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Вказаний висновок підтримано у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 204/827/17, від 09 лютого 2023 року у справах № 380/22710/21, № 120/3532/21, від 13 квітня 2023 року у справі № 120/2767/20-а, 04 травня 2023 року у справі № 645/135/21, від 04 липня 2023 року у справі № 160/1712/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 400/1715/20, від 25 січня 2024 року у справі № 380/11373/22, від 28.02.2024 року у справі №420/11648/20 та інші, якими також вирішене питання щодо сплати судового збору при зверненні із апеляційною скаргою, який враховано судом апеляційної інстанції.

Крім того, щодо посилань заявника на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №140/8660/20 та від 20.02.2025 у справі №440/8929/24, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в постанові Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №140/8660/20, суд дійшов висновку, що частина друга статті 3 та підпункт 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, які уможливлюють справляння судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену в порядку статті 383 КАС України, є такими, що суперечать частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, статті 129-1 Конституції України, відтак не підлягають застосуванню під час розгляду цієї справи.

В постанові Верховного Суду від 20.02.2025 у справі №440/8929/24, суд дійшов висновку, що частина друга статті 3 та підпункти 1, 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI, які уможливлюють справляння стягувачем у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, прийнятого на його користь, судового збору за подання адміністративного позову, апеляційної скарги у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в порядку 287 КАС України, є такими, що суперечать частині першій статті 8, частинам першій-другій статті 55, статті 129-1 Конституції України, а тому не підлягають застосуванню під час розгляду цієї справи.

Водночас, предметом даного апеляційного перегляду є ухвала суду, якою відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.12.2023 справі №240/20591/22, поданої в порядку ст. 378 КАС України.

При цьому, слід враховувати, що ч. 2 ст. 381-1 КАС України визначає перелік норм, у межах яких суд здійснює судовий контроль за виконанням судових рішень, а саме статті 287, 382382-3 та 383 КАС України.

В свою чергу, стаття 378 КАС України до цього переліку не віднесена, оскільки регулює інші процесуальні питання (відстрочення, розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення), а не здійснення судового контролю.

Таким чином, правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 15.11.2024 у справі №140/8660/20 та від 20.02.2025 у справі №440/8929/24, які стосуються застосування ст. 287 та 383 КАС України, не є релевантними до спірних правовідносин, у зв`язку з чим посилання заявника на вказані судові рішення не звільняють позивача від обов`язку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду, постановлену за результатами розгляду заяви, поданої в порядку ст. 378 КАС України.

Оскільки у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не було усунуто, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги позивачеві.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 17.11.2025 (вх. 23269/25).

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.