Справа № 280/3763/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/3763/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 ( суддя Мінаєва К.В.) в адміністративній справі №280/3763/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач), у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 28.08.2018 року по 11.08.2020 року, протиправною бездіяльність щодо не направлення запитів, протиправною бездіяльність щодо не врахування всього стажу зазначеного в трудовій книжці, протиправною бездіяльність щодо не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 28.08.2018 року по 11.08.2020 року, направити запити щодо заробітної плати та врахувати при розрахунку розміру пенсії, врахувати весь стаж зазначений в трудовій книжці, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про зупинення виплати пенсії з 01.09.2024 у зв`язку із надходженням інформації з банку про закриття рахунку за заявою власника. Надалі відповідачем повідомлено про нарахування у січні 2025 року пенсії за період з 01.09.2024 по 31.01.2025 на банківський рахунок відповідно до заяви від 01.07.2024, проте нараховані кошти були повернути банківською установою через невідповідність реквізитів банківського рахунку та особистих даних пенсіонера, у зв`язку з чим виплату пенсії призупинено з 01.02.2025, для її поновлення запропоновано звернутися до будь-якого відділу ПФУ. Позивач вважає, що внаслідок ухвалення судового рішення про зобов`язання розглянути заяву відповідач на власний розсуд визначив дату, з якої має бути призначено пенсію, у зв`язку з чим невиплата пенсії з дати звернення (28.08.2018) є протиправною. Також до страхового стажу відповідно до вкладишу до трудової книжки не зараховано відповідні періоди з огляду на те, що записи про трудову діяльність не завірені належним чином. Позивач зазначає про ігнорування управлінням заяви позивача від 28.08.2018 про направлення запитів. Також вказує про те, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. Зауважує про протиправну невиплату пенсії на банківський рахунок, оскільки управління умисно здійснює переказ за реквізитами, що не відповідають наданій банком заяви (зазначають « ОСОБА_1 » як в пенсійній справі замість « ОСОБА_2 » - як в заяві), у зв`язку з чим платіж повертається нацбанком. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії на визначений ним у заяві від 01.07.2024 банківський рахунок.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити з 01.02.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 , у тому числі недоотриманої пенсії за період з 01.09.2024 по 31.01.2025, на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», відповідно до заяви від 01.07.2024.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 28.04.1991 по 15.11.1993, з 17.09.1993 по 03.01.1994, з 01.02.1994 по 15.10.1996 відповідно до записів вкладишу до трудової книжки від 28.04.1991.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 28.04.1991 по 15.11.1993, з 17.09.1993 по 03.01.1994, з 01.02.1994 по 15.10.1996 відповідно до записів вкладишу до трудової книжки від 28.04.1991, та здійснити перерахунок її пенсії з моменту призначення з урахуванням зарахованих періодів роботи

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що дії управління відповідають нормам чинного законодавства, отже підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену з 11.08.2020 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №280/7821/20, яке набрало законної сили 15.04.2021, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії від 11.08.2020 у встановлений законодавством спосіб;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_3 від 11.08.2020 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі № 280/3016/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024, позов задоволено частково, зокрема:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення її виплати та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 07.06.2024 №0800-0202-8/48338 представника позивача повідомлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23, яке набуло чинності згідно із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024, Головним управлінням ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком з дати припинення, а саме з 01.06.2022. Доплату за період з 01.06.2022 по 30.04.2024 в сумі 39376,00 грн. разом з основним розміром пенсії за травень поточного року було нараховано 21 травня 2024 року на особовий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «ОТП банк». Зобов`язань щодо поновлення пенсії з 28.08.2018 та нарахування компенсації втрати частини доходів вищезазначеними рішеннями суду не було покладено на Головне управління.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.11.2024 №19592-19107/Н-02/8-0800/24 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі №280/3016/23, яке набуло чинності згідно із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024, виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Доплату на виконання рішення суду разом з основним розміром пенсії було нараховано в травні поточного року на особовий рахунок, відкритий в АТ «ОТП банк», як передбачено рішенням суду. У зв`язку із надходженням інформації з банку що «рахунок закритий за заявою власника», виплата Вашої пенсії з 01.09.2024 призупинена

За змістом листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.02.2025 №2291-1915/Н-02/8-0800/25 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 по справі № 280/3016/23 виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Доплату на виконання рішення суду разом з основним розміром пенсії було нараховано в травні 2024 року на Ваш поточний рахунок, відкритий в АТ «ОТП банк», як зазначено у рішенні суду. У зв`язку із надходженням інформації з банку про закриття рахунку за заявою власника, виплату Вашої пенсії з 01.09.2024 було призупинено. В січні 2025 Вам було нараховано пенсію за період з 01.09.2024 по 31.01.2025 на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», відповідно до Вашої заяви від 01.07.2024. Нараховані кошти були повернуті банківською установою через невідповідність реквізитів банківського рахунку та особистих даних пенсіонера (прізвище, ім`я, по батькові). Враховуючи вищезазначене, виплату Вашої пенсії призупинено з 01.02.2025. Для поновлення виплати пенсії Вам необхідно особисто звернутися до будь-якого діючого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України з відповідною заявою. До заяви необхідно надати паспорт, документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків та оновлену заяву з банківської установи. Щодо страхового стажу, врахованого для обчислення пенсії, повідомляємо. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 637 від 12.08.1993 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, наданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За матеріалами електронної пенсійної справи Ваш страховий стаж становить 18 років 8 місяців 3 дні. До страхового стажу згідно з вкладишем до трудової книжки не зараховано періоди: з 28.04.1991 по 15.11.1993 (запис про звільнення не завірений підписом уповноваженої особи), з 17.09.1993 по 03.01.1994 (запис про номер наказу на прийняття містить виправлення), з 01.02.1994 по 15.10.1996 (запис про звільнення не завірений підписом уповноваженої особи). Крім того, вкладиш до трудової книжки, в якому містяться вищезазначені записи, не завірений печаткою на титульній сторінці. Отже, у разі надання підтверджуючих документів про стаж Ви можете звернутися з заявою встановленого зразку та документами, передбаченими Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2023 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду від 25.11.2005 № 22-1. За результатами розгляду документів буде прийнято відповідне рішення. У вкладиші до трудової книжки від 28.04.1991 наявні записи про трудову діяльність позивача з 28.04.1991 по 15.11.1993,, з 17.09.1993 по 03.01.1994, з 01.02.1994 по 15.10.1996 в МП «Скиф».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати пенсії з 28.08.2018 по 11.08.2020, протиправною бездіяльність щодо ненаправлення запитів, неврахування всього стажу зазначеного в трудовій книжці та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 затверджена нова Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).

До трудової книжки вносяться, зокрема: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2. Інструкції №58).

За вимогами пунктів 2.3., 2.4. Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній застосовуються норми Порядку №637 щодо підтвердження трудового стажу.

В даному випадку, до страхового стажу згідно з вкладишем до трудової книжки не зараховано періоди: з 28.04.1991 по 15.11.1993 (запис про звільнення не завірений підписом уповноваженої особи), з 17.09.1993 по 03.01.1994 (запис про номер наказу на прийняття містить виправлення), з 01.02.1994 по 15.10.1996 (запис про звільнення не завірений підписом уповноваженої особи). Крім того, вкладиш до трудової книжки, в якому містяться вищезазначені записи, не завірений печаткою на титульній сторінці.

Колегія суддів зазначає, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Водночас, за змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є уповноважений орган.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 р. у справі №754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Поряд із цим суд зауважує, що особа не може відповідати за правильність та повноту оформлення її трудової книжки та бухгалтерських документів уповноваженою особою і, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини уповноваженого органу не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах або обрахунку страхового стажу.

Висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 р. по справі №687/975/17.

При цьому, суд враховує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи стосовно якої її оформлено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці та їх належне оформлення законодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе не вчинення такого запису або його неналежне оформлення не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судому постановах від 02 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 26 червня 2019 року у справі №423/3762/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №683/737/17, від 09 серпня 2019 у справі №654/890/17, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Суд зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, що дає особі право на призначення пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Варто звернути увагу, що наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а.

Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, від 23 жовтня 2019 року у справі №263/3783/17, від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17, від 18 листопада 2022 року у справі №560/3734/22 та інших.

Окрім того, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а.

В той же час, відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у трудовій книжці позивача, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача.

При цьому, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині зазначеного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

Щодо виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Стосовно відсутності особистого звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії до органу Пенсійного фонду України, суд ставиться критично, тому що відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року №280/4551/21, необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.

Суд зазначає, що під особистим зверненням пенсіонера, слід розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонера до приймальні відповідача. Суд зазначає, що у такому разі зазначені тлумачення норм права звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що має вищу юридичну силу.

Передбачено можливість подачі заяви як особисто особою, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Враховуючи принцип свободи договору, вимоги статті 19 Конституції України, статей 202-204, частини четвертої статті 209, статті 237- 239, 244-245 Цивільного Кодексу України, а також п.п. 1.5, 1.7 Порядку № 22-1, можливість визначену законодавством у подачі заяви як особисто позивачем, так і його особистої заяви уповноваженим представником, відсутність у Порядку № 22-1 прямої заборони вчинення таких дій, представник позивача мав право подати від імені позивача заяву про виплату пенсії.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а тощо.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2025 в адміністративній справі №280/3763/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 листопада 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко