Справа № 140/11764/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/11764/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Еколан Інгредієнти до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Еколан Інгредієнти (далі також ТОВ Еколан Інгредієнти, товариство, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі також митниця, митний орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 02.07.2025 №UA205050/2025/000160/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митний орган безпідставно відмовив у застосуванні основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), визначеною у зовнішньоекономічному контракті №37 від 01.08.2024 та інвойсі №44320 від 02.05.2025.

Позивач зазначає, що ним подано митниці повний пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України (далі МК України, Кодекс), зокрема: інвойс, пакувальний лист, договір, додаткові угоди, транспортні документи, страхові документи, документи про вартість перевезення, платіжні інструкції, довідки банку, експертний висновок та інші документи. З огляду на це позивач стверджує, що відсутні підстави, передбачені частиною третьою статті 53 МК України, для витребування додаткових документів та для переходу до другорядних методів визначення митної вартості.

Позивач вказує, що митна вартість товару була визначена ним за основним методом, відповідно до пункту 1 частини першої статті 57 МК України, виходячи з фактично сплаченої ціни за товар та витрат на транспортування і страхування. Оплата товару та транспортних послуг підтверджується банківськими документами.

Позивач посилається на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГАТТ 1994), Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, національні норми МК України, а також на правові позиції Верховного Суду, які містяться у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17, від 15.02.2023 у справі № 815/2552/16 та інших рішеннях, відповідно до яких різниця між рівнем митної вартості задекларованого товару та рівнем митної вартості за іншими митними деклараціями не є підставою для відмови у прийнятті заявленої митної вартості, а спрацювання профілю ризику не може замінити доказів недостовірності заявлених відомостей.

На підставі наведеного просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Волинська митниця у відзиві на позов заперечує проти його задоволення та зазначає, що подані декларантом документи містять розбіжності, не містять усіх відомостей, необхідних для підтвердження митної вартості та перевірки складових, які впливають на її числове значення. Зокрема, митниця вказує, що транспортні документи надані від експедитора, а не від фактичного перевізника, що унеможливлює перевірку достовірності витрат на перевезення. Подані договори на транспортне обслуговування мають дефекти: один з договорів подано в нечитабельному вигляді, а заявка не містить вартості перевезення. У поданій довідці зазначено, що страхування не проводилось, натомість інші документи свідчать про наявність страхування, але страховий поліс та договір страхування не надано. Умови поставки CIF Gdansk не узгоджуються з коносаментом, оскільки міститься позначення FREIGHT COLLECT, що свідчить про оплату фрахту отримувачем, а не продавцем. Експертний висновок ДП Держзовнішінформ не містить додатків і не дозволяє перевірити джерела інформації, тому не може підтверджувати митну вартість.

За твердженням відповідача, виявлені розбіжності створили обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про митну вартість, що зумовило витребування додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 МК України. Оскільки надані додаткові документи не усунули сумнівів, митниця застосувала резервний метод визначення митної вартості на підставі відомостей ЄАІС Держмитслужби, відповідно до статей 57, 64 МК України, та видала оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що доводи митниці зводяться до дослівного повторення оскаржуваного рішення і не містять належного пояснення, які саме складові митної вартості не підтверджено. Позивач підкреслює, що митниця не додала до відзиву митну декларацію №25UA93U8 від 18.02.2025, на яку посилається як на джерело інформації при застосуванні другорядного методу, чим порушено частину четверту статті 162 КАС України.

Позивач вказує, що витяг з АСМО Інспектор, поданий митницею, сформований лише за один день, що не дає можливості перевірити, чи існують інші декларації на ідентичні товари із застосуванням основного методу.

Позивач також посилається на правові висновки Верховного Суду у справах № 420/4820/19, № 810/3295/17, № 810/2547/17, № 804/1755/17, згідно з якими дані автоматизованих систем мають допоміжний характер і не можуть бути самостійною підставою для коригування митної вартості без встановлення конкретних недоліків у документах декларанта.

Позивач наголошує, що сплатив повну суму за товар, а також витрати на транспортування, що підтверджується банківськими документами, а поданий пакет документів є вичерпним відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України, яка забороняє вимагати документи, не передбачені цією статтею.

Ухвалою суду від 31.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи із викликом (повідомленням) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

01.08.2024 між ТОВ Еколан Інгредієнти (Покупець) та Larchfield Limited, Великобританія (Продавець), укладено контракт №37, відповідно до якого Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товари згідно з умовами контракту та додатками до нього. Поставка спірної партії товару - зшитого полівінілпіролідону PVPP E1202 (Food Grade) здійснювалась за інвойсом №44320 від 02.05.2025 на загальну суму 50 079,60 доларів США. Умови поставки визначено в інвойсі як CIF Gdansk (Польща), що узгоджується з контрактом та митними документами. До контракту було укладено додаткову угоду №1 від 17.12.2024 , яка є його невід`ємною частиною.

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 02.07.2025 декларантом позивача в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано митну декларацію (далі також МД) №25UA47U1 з описом товару: Зшитий полівінілпіролідон PVPP E1202 (Food Grade) у вигляді порошку або гранул від білого до жовтуватого кольору - CAS No: 25249-54-1,9003-39-8. Формула: (C6H9NO)n. Призначений для використання у харчовій промисловості, у якості освітлюючого агенту та стабілізатору пива, вина: PVPP E1202 (Food Grade) 5400 кг (270 діжок по 20 кг кожна); Торговельна марка Yuking. Країна виробництва CN. Виробник Shanghai Yuking Water Soluble Material Tech CO., Ltd.

У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме за ціною товару 50 079,60 доларів США. З урахуванням витрат, які покупець поніс під час переміщення товару до митного кордону України, митна вартість становить 51 945,83 доларів США.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: пакувальний лист №4011 від 02.05.2025; рахунок-фактура (інвойс) №44320 від 02.05.2025; коносамент №ZM25040681 від 02.05.2025; автотранспортна накладна №20250624/01 від 27.06.2025; декларація про походження товару №44320 від 02.05.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1453 від 30.06.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №3006/01 від 30.06.2025; документ, що підтверджує вартість страхування №977 від 02.05.2025; документ, що підтверджує вартість страхування б/н від 27.06.2025; висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-1/742 від 30.06.2025; зовнішньоекономічний контракт №37 від 01.08.2024; додаткова угода №1 від 17.12.2024; додаткова угода №9 від 05.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №107/21-Т від 01.10.2021; договір про перевезення №18-01-24-М від 18.01.2024; заява декларанта про незастосування обмежень б/н від 02.05.2025; технічний паспорт б/н від 02.05.2025.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 9) копію митної декларації країни відправлення; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом на вимогу митниці було надано: посередницьку проформу від 08.04.2025 №YK2025PI0408-5, інвойс від 14.04.2025 №YK20250414B, банківські платіжні документи від 10.04.2025, від 30.05.2025 б/н, прайс-лист від 02.04.2025 б/н, копію митної декларації країни відправлення від 29.04.2025 №01590040, лист від 08.05.2025 б/н з перекладом, заявку від 10.04.2025 №027067, договір-заявку від 24.06.2025 №2406, договір на транспортне обслуговування від 16.02.2023 №1602.

Інші витребувані документи декларант відмовився надати, про що зазначив в листі від 02.07.2025 №363.

Волинська митниця зазначає, що в наданих проформі від 08.04.2025 №YK2025PI0408-5, інвойсі від 14.04.2025 №YK20250414B та копії митної декларації країни відправлення від 29.04.2025 №01590040 вказані умови поставки FOB, що відповідає умовам оплати за фрахт, вказаним в коносаменті, проте не відповідає умовам поставки CIF, вказаним в Інвойсі. За відсутності у митного органу інформації щодо вартості перевезення товару морем, та враховуючи те, що в коносаменті одержувачем вказано безпосередньо ТОВ Еколан Інгредієнти, а отже, витрати на оплату морського фрахту повинні покладатися на ТОВ Еколан Інгредієнти, у митного органу є обґрунтовані підстави вважати, що декларантом не включено до митної вартості товару в повній мірі таку складову митної вартості як витрати на транспортування товару. Отже, на думку митниці, декларантом не забезпечено надання відповідно до п. 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Внаслідок цього Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 02.07.2025 №UA205050/2025/000160/1 та сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000547.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 02.07.2025 №UA205050/2025/000160/1 зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності.

Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом було надано разом з ЕМД №25UA47U1: договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.01.2024 №18-01-24-М, рахунок на оплату від 30.06.2025 №1453, довідку від 30.06.2025 №3006/01. Вказані документи надано від ТзОВ АТСФ, тоді як перевізник товару відповідно до гр.16 CMR - CLL WELL TRANS. На вимогу митного органу також було надано заявку від 10.04.2025 №027067, договір-заявку від 24.06.2025 №2406, договір на транспортне обслуговування від 16.02.2023 №1602. Договір від 16.02.2023 №1602 надано в нечитабельному вигляді. Договір-заявка від 24.06.2025 №2406 не містить інформації щодо вартості перевезення товару. Вказане не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат за перевезення оцінюваного товару. В рахунку на оплату від 30.06.2025 №1453 містяться відомості щодо вартості винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України. Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові. В довідці від 30.06.2025 №3006/01 вказано, що страхування вантажу не проводилося. В той же час декларантом надано документ за кодом 3008 від 27.06.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу при перевезенні за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м. Київ (Україна). Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс. Отже, декларантом не надано визначених частиною другою статті 53 Кодексу страхових документів. Умови поставки товару, вказані в інвойсі від 02.05.2025 №44320 - CIF Gdansk (Польща). Згідно з міжнародними правилами інтерпретації умов поставки CIF, продавець несе відповідальність за доставку товару до порту призначення, включаючи оплату фрахту та страхування. При цьому, в наданому коносаменті 02.05.2025 №ZM25040681 міститься запис FREIGHT COLLECT, що означає, що вартість фрахту має бути сплачена отримувачем вантажу у пункті призначення. Отримувачем вантажу в даному коносаменті вказано безпосередньо ТОВ Еколан Інгредієнти. Сказане обґрунтовано ставить під сумнів достовірність заявлених умов поставки CIF, а отже, і достовірність числового значення такої складової митної вартості як вартість транспортування оцінюваного товару. Крім того, з урахуванням умов поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Згідно з відомостями, наявними в страховому сертифікаті від 02.05.2025 №977, застрахована компанія Larchfield Limited. При цьому документів, що підтверджували б забезпечення морського страхування на користь покупця (ТОВ Еколан Інгредієнти) проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, як передбачено умовами поставки CIF, декларантом не надано. Крім того, в страховому сертифікаті від 02.05.2025 №977 зазначено, що наступна інформація заявлена згідно зі страховим полісом №CG240020247. Ненадання страхового полісу №CG240020247 не дає можливості перевірити включення до ціни товару витрат на страхування. Наданий висновок ДП Держзовнішінформ від 30.06.2025 № 3-1/742 (далі - Висновок) не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару. Відповідно до Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, під час підготовки висновку оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. При цьому, до Висновку не долучено витягів з мережі Інтернет, інформаційних ресурсів, листа виробника товару, які використовувалися як джерела інформації. За відсутності у розпорядженні митного органу додатків до Висновку не можливо перевірити достовірність використаних експертом даних при проведенні оцінки.

Митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 Кодексу з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 Кодексу на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, - за ЕМД від 18.02.2025 №25UA93U8. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість ідентичного товару, митне оформлення якого вже завершено, - Зшитий полівінілпіролідон PVPP E1202(Food Grade) у вигляді порошку або гранул від білого до жовтуватого кольору. CAS No: 25249-54-1,9003-39-8. Формула: (C6H9NO)n., виробник - Shanghai Yuking Water Soluble Material Tech CO., Ltd, торгівельна марка - Yuking, країна походження - Китай, торгівельна країна - Великобританія, який ввезено з Китаю на умовах CIF Gdansk Польща в тій же кількості, що і оцінюваний товар (5400 кг нетто), та час експорту якого є максимально наближеним до часу експорту оцінюваного товару. Рівень митної вартості визначно на суму 11,7876 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, комерційні умови, умови поставки не здійснювалося, оскільки обсяги партій, комерційні умови та маршрути транспортування є ідентичними.

Додатково зазначено, що декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг, за умови надання гарантій відповідно до розділу Х та статті 55 Митного кодексу України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або в судовому порядку.

Товар випущено у вільний обіг згідно з МД №25UA86U8 від 03.07.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Так, до МД від 02.07.2025 №25UA47U1 декларант позивача подав наступні документи: пакувальний лист №4011 від 02.05.2025; рахунок-фактура (інвойс) №44320 від 02.05.2025; коносамент №ZM25040681 від 02.05.2025; автотранспортна накладна №20250624/01 від 27.06.2025; декларація про походження товару №44320 від 02.05.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1453 від 30.06.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №3006/01 від 30.06.2025; документ, що підтверджує вартість страхування №977 від 02.05.2025; документ, що підтверджує вартість страхування б/н від 27.06.2025; висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №3-1/742 від 30.06.2025; зовнішньоекономічний контракт №37 від 01.08.2024; додаткова угода №1 від 17.12.2024; додаткова угода №9 від 05.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №107/21-Т від 01.10.2021; договір про перевезення №18-01-24-М від 18.01.2024; заява декларанта про незастосування обмежень б/н від 02.05.2025; технічний паспорт б/н від 02.05.2025.

Декларантом на вимогу митниці додатково було надано: посередницьку проформу від 08.04.2025 №YK2025PI0408-5, інвойс від 14.04.2025 №YK20250414B, банківські платіжні документи від 10.04.2025, від 30.05.2025 б/н, прайс-лист від 02.04.2025 б/н, копію митної декларації країни відправлення від 29.04.2025 №01590040, лист від 08.05.2025 б/н з перекладом, заявку від 10.04.2025 №027067, договір-заявку від 24.06.2025 №2406, договір на транспортне обслуговування від 16.02.2023 №1602.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, рахунком-фактурою (інвойсом) №44320 від 02.05.2025 підтверджено ціну товару на суму 50 079,60 доларів США, яка відображена у графі 22 МД від 02.07.2025 №25UA47U1.

До складу митної вартості декларантом також включено: обробка контейнеру TCKU3782619 за межами території України - 33 312,72 грн; міжнародне автоперевезення за маршрутом Gdansk (Poland) - м/п Рава-Руська (Україна), автомобільний державний номер AC8851HH // НОМЕР_1 - 42 440,60 грн; страхування вантажу під час автомобільного перевезення 2 290,83 грн. На підтвердження таких витрат декларантом надано довідку транспортно-експедиційної компанії ТзОВ АТСФ №3006/01 від 30.06.2025 та довідку страхової компанії АТ Страхова компанія Інго б/н від 27.06.2025 про підтвердження страхування вантажу.

Відтак, подані документи жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару не містять.

Вартість транспортування до кордону України (морським та автомобільним шляхом), завантаження товару (обробка контейнеру) та страхування включена до митної вартості відповідно до вищенаведених документів.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, не вказав, що такими доказами повинні бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи, а тому суд вважає, що надані документи відповідають рекомендаційним вимогам наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Щодо вказаних в оскаржуваному рішенні розбіжностей у поданих документах суд зазначає наступне.

У рішенні, зокрема, зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом було надано разом з ЕМД №25UA47U1: договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.01.2024 №18-01-24-М, рахунок на оплату від 30.06.2025 №1453, довідку від 30.06.2025 №3006/01. Вказані документи надано від ТзОВ АТСФ, тоді як перевізник товару відповідно до гр.16 CMR - CLL WELL TRANS. На вимогу митного органу також було надано заявку від 10.04.2025 №027067, договір-заявку від 24.06.2025 №2406, договір на транспортне обслуговування від 16.02.2023 №1602. Договір від 16.02.2023 №1602 надано в нечитабельному вигляді. Договір-заявка від 24.06.2025 №2406 не містить інформації щодо вартості перевезення товару. Вказане не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат за перевезення оцінюваного товару. В рахунку на оплату від 30.06.2025 №1453 містяться відомості щодо вартості винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України. Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові.

Судом встановлено, що між ТОВ Еколан Інгредієнти та ТзОВ АТСФ було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №18-01-24-М від 18.01.2024.

Стаття 929 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За своєю суттю транспортне експедирування - це менеджмент у галузі перевезення вантажів, який може в себе включати не лише укладення договору з перевізником (від свого чи від імені Замовника), а й інший широкий спектр послуг, що не заборонені законом, та пов`язані із транспортуванням цього самого вантажу і т.д. Відносини експедиторів, вантажовідправників га вантажоодержувачів і порядок розрахунків між ними визначаються насамперед змістом договору на транспортно-експедиційне обслуговування. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, обов`язків та інших відносин, що не суперечить чинному законодавству. Експедитор може фактично виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, або лише визначити, узгодити та проконтролювати виконання заходів, спрямованих на вирішення передбачених договором завдань. У той же час, хоча договір транспортного експедирування залежно від його умов може містити окремі елементи договорів доручення, комісії, підряду, зберігання, перевезення тощо, його правова конструкція не є тотожною цим договорам, у зв`язку з цим законодавством передбачено окреме правове регулювання відносин за договором експедирування. Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у від 13.09.2019 у справі № 826/66/14.

Згідно зі ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність від 01.07.2004 №1955-IV за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

При цьому у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Отже, уклавши договір про надання транспортно-експедиційних послуг №18-01-24-М від 18.01.2024, замовник послуг переклав обов`язок щодо організації перевезення на експедитора ТзОВ АТСФ.

Відповідно, ТзОВ АТСФ на виконання умов цього договору організувало перевезення товару в інтересах позивача шляхом укладення інших договорів із безпосередніми перевізниками. Разом з тим, такі договори не визначають вартість транспортних витрат, яка включена до митної вартості, оскільки такі витрати безпосередньо несе експедитор, який з урахуванням економічної складової формує ціну транспортно-експедиційних послуг. Відтак, зауваження митниці відносно того, що договір від 16.02.2023 №1602 надано в нечитабельному вигляді, а договір-заявка від 24.06.2025 №2406 не містить інформації щодо вартості перевезення товару є безпідставними, оскільки такі договори не визначають вартість транспортно-експедиційних послуг, яка відображена саме в довідці експедитора від 30.06.2025 №3006/01. Вищенаведене також спростовує зауваження митниці про те, що вказані документи надано від ТзОВ АТСФ, тоді як перевізник товару відповідно до гр.16 CMR - CLL WELL TRANS.

Оскільки позивач та експедитор є резидентами України, відповідно до вказаної норми місцем надання транспортно-експедиторських послуг є Україна. Відтак, у рахунку на оплату №1453 від 30.06.2025 відображена винагорода експедитора саме на території України.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

З огляду на те, що складовою митної вартості є витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, включення до митної вартості товарів всіх витрат за транспортно-експедиційні послуги, зокрема на території України, буде суперечити п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України.

У рішенні також зазначено, що в довідці від 30.06.2025 №3006/01 вказано, що страхування вантажу не проводилося. В той же час декларантом надано документ за кодом 3008 від 27.06.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу при перевезенні за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м. Київ (Україна). Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс. Отже, декларантом не надано визначених частиною другою статті 53 Кодексу страхових документів. Умови поставки товару, вказані в інвойсі від 02.05.2025 №44320 - CIF Gdansk (Польща). Згідно з міжнародними правилами інтерпретації умов поставки CIF, продавець несе відповідальність за доставку товару до порту призначення, включаючи оплату фрахту та страхування. При цьому, в наданому коносаменті 02.05.2025 №ZM25040681 міститься запис FREIGHT COLLECT, що означає, що вартість фрахту має бути сплачена отримувачем вантажу у пункті призначення. Отримувачем вантажу в даному коносаменті вказано безпосередньо ТОВ Еколан Інгредієнти. Сказане обґрунтовано ставить під сумнів достовірність заявлених умов поставки CIF, а отже, і достовірність числового значення такої складової митної вартості як вартість транспортування оцінюваного товару. Крім того, з урахуванням умов поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Згідно з відомостями, наявними в страховому сертифікаті від 02.05.2025 №977, застрахована компанія Larchfield Limited. При цьому документів, що підтверджували б забезпечення морського страхування на користь покупця (ТОВ Еколан Інгредієнти) проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, як передбачено умовами поставки CIF, декларантом не надано. Крім того, в страховому сертифікаті від 02.05.2025 №977 зазначено, що наступна інформація заявлена згідно зі страховим полісом №CG240020247. Ненадання страхового полісу №CG240020247 не дає можливості перевірити включення до ціни товару витрат на страхування.

З приводу таких зауважень митниці суд зазначає наступне.

Надання документа за кодом 3008 від 27.06.2025 б/н, який містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25 та підтверджує факт здійснення страхування вантажу, є достатнім та належним доказом для цілей митного контролю та визначення митної вартості. На підтвердження вартості страхування вантажу декларантом надано довідку страхової компанії АТ Страхова компанія Інго б/н від 27.06.2025, яка встановлює вартість страхування вантажу на суму 2 290,83 грн під час його автомобільного перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) м. Київ (Україна), де страхувальником відображено ТОВ Еколан Інгредієнти. Ненадання договору генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25 та страхового поліса під час декларування не впливає на вартість страхування вантажу, яка включена до митної вартості. Відтак, саме позивач самостійно забезпечив здійснення страхування вантажу страховою компанією АТ Страхова компанія Інго, а не експедитор, тому у довідці від 30.06.2025 №3006/01 вказано, що страхування вантажу не проводилося.

Доставка товару здійснювалась відповідно до умов поставки товару, які вказані в інвойсі від 02.05.2025 №44320 - CIF Gdansk (Польща). Відповідно до цих умов постави згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний оплатити доставку (фрахт) у порт призначення та застрахувати товар на користь покупця від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення. Потрібно тільки мінімальне покриття ризиків покупця, якщо інше не передбачено договором.

З огляду на це позначка FREIGHT COLLECT у коносаменті є технічним записом, що свідчить про порядок виставлення рахунку перевізником та не є доказом фактичної сплати фрахту покупцем, якщо інші документи (інвойс, контракт, платіжні документи) підтверджують, що фрахт включено до вартості товару та оплачено продавцем. Відповідачем не надано підтверджень того, що фрахт фактично оплачено покупцем окремо або що він не включений до ціни товару.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що наявність запису FREIGHT COLLECT у коносаменті не є достатньою підставою для сумніву в достовірності заявленої митної вартості, якщо інші документи підтверджують її узгодженість та відповідність умовам контракту. За умовами CIF Інкотермс 2010 вартість страхування вже включена у фактурну ціну товару та не потребує окремого коригування при визначенні митної вартості.

Страховий сертифікат від 02.05.2025 №977 є достатнім доказом страхового покриття та його вартості. Стаття 53 МК України не вимагає надання базового страхового полісу, оскільки він є лише рамковим договором, тоді як сертифікат містить конкретні дані про страхування відправки.

Отже, відсутність базового страхового полісу не є підставою для коригування митної вартості за умови надання страхового сертифікату, що підтверджує включення витрат на страхування до ціни товару.

Відтак, позивач не поніс додаткових витрат на страхування вантажу під час його переміщення від продавця до порту в м. Гданськ, з урахуванням чого вищенаведені твердження митного органу є необґрунтованими і не можуть бути враховані при оцінці правомірності застосування резервного методу визначення митної вартості.

Також митниця у рішенні відобразила свої зауваження до наданого висновку ДП Держзовнішінформ від 30.06.2025 № 3-1/742, оскільки до висновку не долучено витягів з мережі Інтернет, інформаційних ресурсів, листа виробника товару, які використовувалися як джерела інформації.

З приводу цього суд зазначає, що експертний висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є другорядним доказом, який підлягає наданню декларантом під час митного декларуванню у порядку п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зауважує, що наданий висновок від 30.06.2025 № 3-1/742 складений ДП Держзовнішінформ, а тому декларант позбавлений можливості впливати на його зміст та додатково надавати витяги з мережі Інтернет, інформаційних ресурсів, листи виробника товару, які використовувалися як джерела інформації. На думку суду, митниця не може відмовляти у врахуванні експертного висновку через суб`єктивну незгоду з його змістом чи відсутності друкованих джерел до нього. Більш того, такий документ містить опис товару та ринкові значення, і не суперечить іншим документам.

Відносно інших зауважень митного органу з приводу додатково наданих документів, суд зазначає наступне.

У рішенні, зокрема, зазначено, що в наданих проформі від 08.04.2025 №YK2025PI0408-5, інвойсі від 14.04.2025 №YK20250414B та копії митної декларації країни відправлення від 29.04.2025 №01590040 вказані умови поставки FOB, що відповідає умовам оплати за фрахт, вказаним в коносаменті, проте не відповідає умовам поставки CIF, вказаним в Інвойсі. За відсутності у митного органу інформації щодо вартості перевезення товару морем, та враховуючи те, що в коносаменті одержувачем вказано безпосередньо ТОВ Еколан Інгредієнти, а отже, витрати на оплату морського фрахту повинні покладатися на ТОВ Еколан Інгредієнти, у митного органу є обґрунтовані підстави вважати, що декларантом не включено до митної вартості товару в повній мірі таку складову митної вартості як витрати на транспортування товару.

Наявність у попередніх документах (проформі, комерційному інвойсі, експортній декларації) умов FOB пояснюється тим, що це документи країни-експортера, які відображають умови відвантаження товару з порту походження. Остаточні комерційні умови між продавцем та покупцем визначаються інвойсом від 02.05.2025 №44320, в якому зазначено умови CIF, що означає включення до ціни товару вартості фрахту та страхування.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

За приписами частини третьої статті 53 МК України вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування окремих додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є рахунок-фактура (інвойс). Більш того, наданий декларантом експертний висновок відповідач безпідставно відхилив, про що зазначалося вище.

Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару також не визначають ціну товару для конкретно визначеного покупця, а тому не підтверджують ціну задекларованого товару.

Як зазначалося вище, банківські платіжні, транспортні (перевізні), страхові документи, що стосуються оцінюваного товару, копія митної декларації країни відправлення були надані декларантом на вимогу митниці.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Із тексту спірного рішення слідує, що митним органом коригування митної вартості товару було здійснено за резервним методом на підставі інформації, наявної в ЄАІС (МД від 18.02.2025 №25UA93U8). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість ідентичного товару, митне оформлення якого вже завершено, - Зшитий полівінілпіролідон PVPP E1202(Food Grade) у вигляді порошку або гранул від білого до жовтуватого кольору. CAS No: 25249-54-1,9003-39-8. Формула: (C6H9NO)n., виробник - Shanghai Yuking Water Soluble Material Tech CO., Ltd, торгівельна марка - Yuking, країна походження - Китай, торгівельна країна - Великобританія, який ввезено з Китаю на умовах CIF Gdansk Польща в тій же кількості, що і оцінюваний товар (5400 кг нетто), та час експорту якого є максимально наближеним до часу експорту оцінюваного товару. Рівень митної вартості визначно на суму 11,7876 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, комерційні умови, умови поставки не здійснювалося, оскільки обсяги партій, комерційні умови та маршрути транспортування є ідентичними.

На вимогу суду в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 16.10.2025 митниця не надала усіх документів, на підставі яких здійснила коригування митної вартості товару, зокрема не надала МД від 18.02.2025 №25UA93U8, яку взяла за основу для збільшення митної вартості. В той же час, частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.

Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 02.07.2025 №UA205050/2025/000160/1 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн, сплачений платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 26.09.2025 №52.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.07.2025 №UA205050/2025/000160/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Еколан Інгредієнти судовий збір у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Еколан Інгредієнти (04116, місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5; ідентифікаційний код 34763972).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385).

Суддя Н. В. Стецик