Справа № 380/18233/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18233/21 пров. № А/857/33853/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконною відмови, зобов`язання вчинити дії,

суддя(і) у І інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 30 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2022 позов визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.08.2021 № с/4222 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії; зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.08.2021 № с/4222 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, виходячи з розміру 62% відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

ГУ ПФУ на виконання вказаного рішення суду перерахувало пенсію позивача, внаслідок чого доплата пенсії за період з квітня 2019 року по липень 2022 року становить 165124,30 грн.

16.07.2025 позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі №380/18233/21 задоволено частково. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2022 у справі № 380/18233/21 шляхом стягнення з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 нарахованої суми доплати пенсії за період з квітня 2019 року по липень 2022 року в сумі 165124,30 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що законодавцем визначена окрема самостійна підстава для зміни способу і порядку виконання судового рішення - невиконання суб`єктом владних повноважень такого судового рішення, яке набрало законної сили, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Суд врахував, що оскільки відповідач (боржник), який у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі не виконав таке рішення в частині виплати нарахованої суми доплати пенсії за період з квітня 2019 року по липень 2022 року, що становить 165124,30 грн, а тому змінив спосіб і порядок виконання судового рішення у цій справі шляхом стягнення з відповідача (боржника) зазначеної суми доплати до пенсії на користь позивача (стягувача).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати таку ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.

Представник ГУ ПФУ у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу доводами аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 6 цієї Конвенції, статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 року № 4094-ІХ, який набрав чинності 19.12.2024, внесені зміни до Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Також Законом № 4095 Кодекс адміністративного судочинства України доповнений статтями 382-1 - 382-3.

На підставі частини дев`ятої статті 383-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Аналіз вищезазначених змін до Кодексу адміністративного судочинства України, внесених Законом № 4095, свідчить про те, що законодавцем прийняті нормативно-правові акти, які вдосконалюють захист осіб, що звернулися до суду з позовами щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат тощо, від тривалого невиконання судових рішень.

Так, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо перерахунку та здійснення пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення цих виплат з суб`єкта владних повноважень.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2022 у справі №380/18233/21 ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії позивача за період з квітня 2019 року по липень 2022 року та нарахувало заборгованість по невиплаченій пенсії у сумі 165 124,30 грн.

Проте, ця заборгованість до теперішнього часу позивачу не виплачена, тобто рішення Львівського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №380/18233/21 залишається невиконаним у повному обсязі.

Причиною, яка ускладнює виконання рішення суду у справі №380/18233/21, є неналежне фінансування державою витрат на страхові виплати.

Отже, відсутність відповідного фінансування ГУ ПФУ з боку розпорядника бюджетних коштів вищого рівня є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення у справі №380/18233/21.

З огляду на тривале невиконання рішення суду у справі №380/18233/21 в частині виплати заборгованості позивачу, наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду (відсутність фінансування виплат державою), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача щодо зміни способу виконання рішення суду на стягнення з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_1 нарахованої суми доплати пенсії за період з квітня 2019 року по липень 2022 року в сумі 165 124,30 грн.

У аналогічних правовідносинах Верховний Суд в постанові від 28.10.2025 у справі №380/7706/22 зазначив про неправомірність будь-якого формалістичного підходу до тлумачення статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.

Таким чином, наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи вказане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року у справі №380/18233/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Постанова у повному обсязі складена 27 листопада 2025 року.