Справа № 400/9547/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9547/23

Категорія:108020200 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:07.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Південної митниці на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕКТ" до Південної митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АВЕКТ" звернулося до суду з позовом до Південної митниці, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000004/1 від 16 червня 2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA504180/2023/000019 від 16 червня 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000003/2 від 13 червня 2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA504180/2023/000016 від 13 червня 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000017/2 від 30 червня 2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA504180/2023/000022 від 30 червня 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000016/2 від 30 червня 2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA504180/2023/000021 від 30 червня 2023 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що митний орган безпідставно відхилив задекларовану позивачем митну вартість товарів, що була визначена за основним методом. На підтвердження заявленої митної вартості позивач подав належні докази, які були неприйняті відповідачем.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що під час здійснення митного контролю встановила розбіжності у поданих позивачем документах, а також недостатність у цих документах відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за товари. Ці недоліки позивач не усунув, тому митниця правомірно відхилила задекларовану митну вартість та визначила їх за резервним методом.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року позов ТОВ "АВЕКТ" до Південної митниці про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 16 червня 2023 року Миколаївською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000004/1.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504180/2023/000019 від 16 червня 2023 року Миколаївської митниці.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 13 червня 2023 року Миколаївською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000003/2.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504180/2023/000016 від 13 червня 2023 року Миколаївської митниці.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 30 червня 2023 року Миколаївською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000017/2.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504180/2023/000022 від 30 червня 2023 року Миколаївської митниці.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 30 червня 2023 року Миколаївською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA504180/2023/000016/2.

Визнано протиправним та скасовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504180/2023/000021 від 30 червня 2023 року Миколаївської митниці.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці на користь ТОВ "АВЕКТ" судові витрати в розмірі 6 356,28 грн.

В апеляційній скарзі Південної митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів;

- апелянт не погоджується із доводами суду щодо експедиторської винагороди, яка надавалась позивачу на території України;

- обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на момент здійснення митного контролю та митного оформлення покладається на декларанта;

- деякі документи надані позивачем не містять печаток та підписів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Південної митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

У митній декларації №23UA28U8 (далі Декларація 1, а.с.26) позивач вказав вартість товару 86 893 дол. США. Товар, згідно з інвойсом 50597440-1 (а.с.17), черева яловичі в асортименті (6 видів, ціни - різні), загальна кількість пучків 12 680. Умови поставки CIF, Констанца, Румунія. У гривнях, з урахуванням курсу 36,5686 грн. вартість товару становить 3 177 555,36грн. До цієї суми була додана вартість транспортних послуг (62 686,83 грн, а.с.22). Митна вартість 3 240 342,19 грн.

16 червня 2023 року відповідачем прийнято "Рішення про коригування митної вартості товарів" №UA504180/2023/000004/1 (далі Рішення 1, а.с.28). Відповідно до Рішення 1, митна вартість 1 кг товару становить 4,48 дол. США/кг. Відповідно, загальна митна вартість (маса товару нетто 20 578,94 кг) за Декларацією 1, за версією Митниці, становить 92 93,65 дол. США.

У Рішенні 1 Митниця, зокрема, вказала що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та містять розбіжності.

Митниця відмовила позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, відповідне рішення було оформлено "Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA504180/2023/000019" (далі Картка 1, а.с.29-30). Підстава для відмови п. 6 ст. 54 МК України.

Товариство подало митну декларацію з урахуванням митної вартості, що була визначена Рішенням 1. Згідно з цією декларацією, сума ввізного мита збільшилася на 6 557,53 грн, сума ПДВ на 27 541,62 грн (а.с.31).

У митній декларації №23UA69U8 (далі Декларація 2, а.с.45) позивач вказав вартість товару 85 233 дол. США. Товар, згідно з інвойсом 50597542-1 (а.с.36), черева яловичі в асортименті (5 видів, ціни - різні), загальна кількість пучків 13 120. Умови поставки CIF, Констанца, Румунія. У гривнях, з урахуванням курсу 36,5686 грн., вартість товару становить 3 116 851,49 грн. До цієї суми була додана вартість транспортних послуг (62 631,68 грн, а.с.42). Митна вартість 3 179 483,16 грн.

13 червня 2023 року Митниця прийняла "Рішення про коригування митної вартості товарів" №UA504180/2023/000003/2 (далі Рішення 2, а.с.47-48). Відповідно до Рішення 2, митна вартість 1 кг товару становить 4,48 дол. США/кг. Відповідно, загальна митна вартість (маса товару нетто 21 082,54 кг) за Декларацією 2, за версією Митниці, становить 94 449,78 дол. США.

У Рішенні 2 Митниця, зокрема, вказала що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та містять розбіжності

Товариство подало митну декларацію з урахуванням митної вартості, що була визначена Рішенням 2. Згідно з цією декларацією, сума ввізного мита збільшилася на 13 720,65 грн, сума ПДВ на 57 626,75 грн (а.с.51).

У митній декларації №23UA86U4 (далі Декларація 3, а.с.70) товариство вказало вартість товару 83 580 дол. США. Товар, згідно з інвойсом 50943190-1 (а.с.56), черева яловичі в асортименті та круга яловичі (6 видів, ціни - різні), загальна кількість пучків 12 960. Умови поставки CIF, Констанца, Румунія. У гривнях, з урахуванням курсу 36,5686, вартість товару становить 3 056 403,59. До цієї суми була додана вартість транспортних послуг (65 266,94 грн, а.с.60). Митна вартість 3 121 670,53 грн.

30 червня 2023 року Митниця прийняла "Рішення про коригування митної вартості товарів" №UA504180/2023/000017/2 (далі Рішення 3, а.с.71). Відповідно до Рішення 3, митна вартість 1 кг товару становить 4,48 дол. США/кг. Відповідно, загальна митна вартість (маса товару нетто 21 018,64 кг) за Декларацією 3, за версією Митниці, становить 94 163,51 дол. США.

Товариство подало митну декларацію з урахуванням митної вартості, що була визначена Рішенням 3. Згідно з цією декларацією, сума ввізного мита збільшилася на 16 087,85 грн, сума ПДВ на 67 568,99 грн (а.с.73).

У митній декларації №23UA85U5 (далі Декларація 4, а.с.92) Товариство вказало вартість товару 86 524 дол. США. Товар, згідно з інвойсом 50597572-1 (а.с.78-79), черева яловичі в асортименті (7 видів, ціни - різні), загальна кількість пучків 14 420. Умови поставки CIF, Констанца, Румунія. У гривнях, з урахуванням курсу 36,5686, вартість товару становить 3 164 061,55. До цієї суми була додана вартість транспортних послуг (61 800,93 грн, а.с.184). Митна вартість 3 225 862,48 грн.

30 червня 2023 року Митниця прийняла "Рішення про коригування митної вартості товарів" №UA504180/2023/000016/2 (далі Рішення 4, а.с.94-95). Відповідно до Рішення 4, митна вартість 1 кг товару становить 4,48 дол. США/кг. Відповідно, загальна митна вартість (маса товару нетто 20 998,64 кг) за Декларацією 4, за версією Митниці, становить 94 073,91 дол. США.

Товариство подало митну декларацію з урахуванням митної вартості, що була визначена Рішенням 4. Згідно з цією декларацією, сума ввізного мита збільшилася на 10 714,43 грн, сума ПДВ на 45 000,61 грн (а.с.97).

Для визначення митної вартості 1 кг товару (4,48 дол. США/кг) Митниця використала митну декларацію від 12 квітня 2023 року №23UA35U8 (а.с.148-149).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність Рішень та наявність законних підстав для відмови у митному оформленні (випуску) товарів, тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Митниця не довела ані факт неподання позивачем документів, ані недостатність/недостовірність відомостей, необхідних для визначення митної вартості (підстави для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні (випуску) товарів).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відтак, колегія суддів вважає, що ненаведення митницею, в рішенні про коригування митної вартості товарів, належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Посилання апелянта про відсутність у інвойсах та контракті печаток та підписів колегія суддів відхиляє та зазначає наступне.

У оскаржуваних рішення вказано, що відсутні банківські документи щодо передплати за товар; платіжні інструкції не містять підписів; банківський документ не містить печаток та підписів, що може свідчити про його підробку; суми передплати, які зазначені у платіжних дорученнях, не відповідають пункту 3.1 контракту, що унеможливлює ідентифікацію товару з цим інвойсом та партією товару.

Вказані твердження митного органу спростовуються висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/4680/17, де зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

До того ж, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність на документах печаток та підписів, при тому, що ці документи складено в електронному вигляді, не є ознакою підробки.

Щодо розбіжностей між заявленою декларантом митною вартістю товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів колегія суддів зазначає наступне.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

У постанові від 05 березня 2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

Як вбачається з матеріалів, до митного органу були надані всі необхідні та достатні докази, вартість та обсяги товару в яких є тотожними та повністю відповідають ціні вказаній в митній декларації, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана обставина не є підставою для коригування митної вартості

Щодо твердження апелянта про те, що прайс-лист повинен бути виданий виробником товару для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, то колегія суддів зазначає, що прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців та відповідно до ч.3 ст. 53 МК України відносяться до переліку додаткових документів.

Оскільки, прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару конкретному покупцю, а й на загальний доступ можливих покупців на власний розсуд. Водночас, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, у жодному разі не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №815/1780/17; від 01 березня 2023 року у справі №420/18880/21; від 08 грудня 2022 року у справі №420/2792/19, від 23 жовтня 2020 року у справі №810/690/17.

Прайс-лист має другорядне значення для підтвердження заявленої імпортером митної вартості товару і його складання безпосередньо контрагентом, в якого здійснено придбання товару, а не виробником відповідного товару, не може бути підставою для невизнання митними органом заявленої митної вартості за ціною контракту (за першим методом).

При цьому наявність чи відсутність прайс-листа, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Колегія суддів бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій ст. 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість

Таким чином, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару, є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень МК України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі за №814/2659/16, від 24 січня 2019 року у справі за №804/3893/17.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південної митниці залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.