Справа № 480/8128/25
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
28 листопада 2025 року Справа № 480/8128/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, у якій просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116»;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116»;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116», з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою від 27.10.2025 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачеві для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме уточнити позовні вимоги.
В порядку усунення недоліків позовної заяви представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить вважати вимогу, викладену у пункті 5 прохальної частини позову, в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за стаж роботи в поліції та пов`язаних з цим основних, і додаткових виплат, права на збільшення основної та додаткової відпусток та компенсації за їх невикористання) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116», з урахуванням раніше виплачених сум, з 25.01.2018 - дати зарахування на службу в органи Національної поліції", в іншій частині позовні вимоги залишено без змін.
Ухвалою від 07.11.2025 продовжено позивачу строк для усунення недоліків уточненої позовної заяви на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Тому саме з 13.10.2025 почався відлік шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, передбачений ч.ч. 2, 3 ст. 122 КАС України, відтак, на думку представника позивача, строк звернення до суду не пропущений.
Перевіривши матеріали позову та подану представником позивача заяву у порядку усунення недоліків, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Разом з тим згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі №340/1019/19.
Суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі Сумська виправна колонія №116, є вимогою пов`язаною з проходженням публічної служби, яка відповідно до ч.5 ст.122 КАС України може бути заявлена у межах місячного строку.
Тому позивачу необхідно було обґрунтувати підстави пропуску строку за період з 25.01.2018 по 22.09.2025.
Щодо іншої вимоги зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за стаж роботи в поліції та пов`язаних з цим основних, і додаткових виплат, права на збільшення основної та додаткової відпусток та компенсації за їх невикористання) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі Сумська виправна колонія №116, з урахуванням раніше виплачених сум, з 25.01.2018 - дати зарахування на службу в органи Національної поліції, суд в ухвалі від 07.11.2025 зазначив, що вказана вимога є похідною від вищезазначеної, тобто її задоволення у повному обсязі залежить від факту зарахування стажу.
Судом встановлено, що позивач просить здійснити перерахунок за період служби в органах поліції з 25.01.2018, у той же час, позивач звернувся до суду із позовом лише 23.10.2025, тобто із порушенням встановленого місячного строку звернення до суду.
Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі №360/1870/19.
При цьому суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивачем до суду не надано, відповідно, судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області провести ОСОБА_1 з 25.01.2018 по 21.09.2025 перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за стаж роботи в поліції та пов`язаних з цим основних, і додаткових виплат, права на збільшення основної та додаткової відпусток та компенсації за їх невикористання) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116», з урахуванням раніше виплачених сум повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у вказаній частині вимог в порядку, встановленому законом
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області провести ОСОБА_1 з 25.01.2018 по 21.09.2025 перерахунок і виплату грошового забезпечення з (в частині надбавки за стаж роботи в поліції та пов`язаних з цим основних, і додаткових виплат, права на збільшення основної та додаткової відпусток та компенсації за їх невикористання) за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.12.2004 по 12.01.2018 службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в Державній установі «Сумська виправна колонія №116», з урахуванням раніше виплачених сум - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя С.М. Глазько