Справа № 160/517/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/517/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю представників: позивача - Натолока Ю.В., відповідача- Пихтін К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 (суддя Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/517/23 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", третя особа: Фонд державного майна України про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулось до суду з позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 34 859 031,72 грн за рахунок майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі.

Вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість по податку на додану вартість та по надходженню рентної плати за спеціальне використання води підприємства ЖКГ виникли в результаті несплати платником податку у встановлений термін сум грошових зобов`язань. Вжиті контролюючим органом заходи по погашенню ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» податкового боргу не дали позитивних результатів, у зв`язку з чим та відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України позивач просив надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 160/517/23 позов задоволено, надано дозвіл Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області на погашення суми податкового боргу у розмірі 34 859 031,72 грн за рахунок майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» задоволено частково: скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 160/517/23 та ухвалено постанову, якою позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково, надано дозвіл Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області на погашення суми податкового боргу у розмірі 4 733 452,12 грн за рахунок майна Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 в частині надання дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 30 125 579,60 грн за рахунок майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі № 160/517/23 в частині відмови у наданні дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 30 125 579,60 грн за рахунок майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, в решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі № 160/517/23 залишено без змін.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначив, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог контролюючого органу про надання дозволу на погашення податкового боргу, в частині незадоволених позовних вимог, у сумі 30 125 579,60 грн за рахунок майна платника податків ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі, суд помилково виходив з того, що позивачем не було вжито всіх заходів щодо стягнення коштів з рахунків відповідача, зокрема, в суд про стягнення податкового боргу контролюючий орган не звертався, у зв`язку з чим не дотримано вимог пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

Суд касаційної інстанції вважав такі висновки передчасними та помилковими, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано положень пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

У справі, що розглядається встановлено, що податковий борг, дозвіл на погашення якого просить позивач надати за рахунок майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», що перебуває у податковій заставі, виник у зв`язку з несплатою відповідачем наступних податкових зобов`язань: податкові зобов`язання з податку на додану вартість заборгованість по яким виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, згідно вказаних податкових декларацій з податку на додану вартість; податкові зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води від підприємства ЖКГ згідно вказаних розрахунків.

Непогашений податковий борг ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», в частині незадоволених позовних вимог, на загальну суму 30 125 579,60 грн (матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо спірної суми податкового боргу, а у відзиві на касаційну скаргу відповідач лише вказує, що контролюючим органом не було дотримано процедури щодо стягнення такої визначеної положеннями пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України) виник та обліковується за відповідачем на підставі податкових декларацій поданих до контролюючого органу відповідачем.

Також встановлено, що у зв`язку з наявним непогашеним податковим боргом контролюючий орган звертався до банківських установ для погашення такої заборгованості, однак, інкасові доручення № 12157, № 12159 від 16.07.2021, №12161 від 26.07.2021, № 12506 від 08.06.2022, № 12507 від 13.06.2022 виконані частково, а інкасові доручення (розпорядження) № 4405 від 23.05.2019, № 7410, № 7411, № 7406, № 7408, №4713, № 7414, № 7416, № 7415, № 7418 від 27.07.2020, № 12156 від 07.06.2021, № 12248 від 28.08.2021, № 12247 від 28.08.2021, № 12251, № 12249, № 12250 від 04.10.2021, № 12275, № 12276 від 26.10.2021, № 12279 від 01.11.2021, № 12728, № 12730, № 12731, № 12729, № 12735 від 07.09.2022 повернені без виконання.

Відповідно до встановлених у цій справі обставин, встановлено, що в межах спірних правовідносин позивач правомірно діяв з урахуванням положень пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи встановлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі № 804/422/18, яке набрало законної сили 05.12.2018 року, позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас», третя особа - Дніпровська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення заборгованості з рахунків у банках, що обслуговують платника податків задоволено частково; стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційне господарство «Дніпро-Західний Донбас» податковий борг у сумі 4 733 452,12 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; зустрічний позов Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.06.2017 № 000177412 на суму 85 938,46 грн, № 000178412 на суму 14 762,68 грн, № 000179412 на суму 42 141,25 грн, № 000180412 на суму 321,08 грн, № на суму 14 476,17 грн, № в частині нарахування штрафу у сумі 746 267,77 грн, № в частині нарахування штрафу у сумі 42 570,73 грн.

Вподальшому, ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з рахунків у банках, що обслуговують платника податків - ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас», у розмірі 5 759 039,19 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, самостійно задекларованих платником та донарахованих контролюючим органом, а саме: з податку на додану вартість: залишок непогашеної суми 419 074,22 грн по податковій декларації від 20.07.2016 № ; 293 203,00 грн - по податковій декларації від 19.08.2016 № ; 902 613,00 грн - по податковій декларації від 20.09.2016 № ; 703 568,00 грн - по податковій декларації від 20.10.2016 № ; 637 308,00 грн - по податковій декларації від 21.11.2016 № ; 382 714,00 грн - по податковій декларації від 20.12.2016 № ; 767 843,00 грн - по податковій декларації від 19.01.2017 № ; 418 721,00 грн - по податковій декларації від 19.05.2017 № ; 43 689,63 грн - відповідно до податкового повідомлення-рішення № 00017412 від 13.06.2017; 825 097,57 грн - відповідно до податкового повідомлення-рішення від 13.06.2017 № ; 207 522,87 грн пеня, нарахована відповідно до статті 129 Податкового кодексу України; по земельному податку з юридичних осіб: 10 968,09 грн - відповідно до податкових повідомлень-рішень № 000180412, № 000179412 від 13.06.2017; 4 302,49 грн - по податковій декларації від 15.02.2017 № ; 860,50 грн - по уточнюючій податковій декларації від 30.05.2017 № ; 39,65 грн пеня, нарахована відповідно до статті 129 Податкового кодексу України; по частині чистого прибутку: залишок 13 496,17 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 13.06.2017 року.

28.08.2018 року заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Буличовим Є.В. прийнято рішення № 52220/04-36-17-10-16 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках з метою погашення податкового боргу, відповідно до якого на підставі п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення всієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків в банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас».

29.11.2019 начальником Придніпровського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області Козаковим В.О. прийнято рішення № 89508/6/04-36-13-05-22 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, відповідно до якого на підставі п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків в банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас».

Вподальшому, на підставі рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 1393/04-13-05/429 від 05.07.2021 року про опис майна у податкову заставу, начальником Придніпровського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області згідно зі статтею 89 Податкового кодексу України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності платника податків ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас».

Податкову заставу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, що підтверджується витягом під індексним номером 270230591 від 12.08.2021 року.

Вподальшому, податковим керуючим О.Білою, на підставі рішення керівника ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 1393/04-13-05/429 від 05.07.2021 року про опис майна у податкову заставу платника податків ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» проведено опис майна, складено акти опису майна ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» від 05.11.2021 № 03564045/3/13-05-429, від 11.08.2023 № 03564045/2/13-05-429.

Були виставлені інкасові доручення, які виконані частково:

-№ 7410 від 27.07.2020 (частково виконано 7 391,52 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 7 041 155,78 грн), № 12156 від 07.06.2021 (частково виконано 8 531,55 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 691 423,74 грн),

-№ 12157 від 16.07.2021 (частково виконано 4204,35 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 6910079,39 грн),

-№ 12159 від 21.07.2021 (частково виконано 3789,99 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 6910493,75),

-№ 12161 від 26.07.2021 (частково виконано 4874,81 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 6909408,93 грн),

-№ 12249 від 04.10.2021 (частково виконано 2484,61 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 6911799,13 грн),

-№ 12506 від 08.06.2022 (частково виконано 17323,43 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 3381866,32 грн),

-№ 12507 від 13.06.2022 (частково виконано 9225,98 грн в межах залишку на поточному рахунку платника, до сплати залишилося 3389963,77 грн).

Повернуто без виконання інкасові доручення:

-№ 4405 від 23.05.2019 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 7411 від 27.07.2020 (страхові кошти),

-№ 7406 від 27.07.2020 (страхові кошти),

-№ 7408 від 27.07.2020 (інкасове доручення не відповідає формі),

-№ 7413 від 27.07.2020 (арештовані кошти),

-№ 7414 від 27.07.2020 (інкасове доручення не відповідає формі),

-№ 7416 від 27.07.2020 (арештовані кошти),

-№ 7415 від 27.07.2020 (арештовані кошти),

-№ 7418 від 27.07.2020 (зарезервовані кошти на рахунку передбачені для виконання іншого виконавчого документа, не відповідає формі заповнення реквізитів розрахункових документів, неправильно зазначено найменування банку платника),

-№ 12247 від 28.08.2021(заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12248 від 28.09.2021 (грошові кошти знаходяться на рахунку умовного зберігання (ескроу)),

-№ 12250 від 04.10.2021 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12251 від 04.10.2021 (грошові кошти знаходяться на рахунку умовного зберігання (ескроу)),

-№ 12275 від 26.10.2021 (відсутні кошти на рахунку платника),

-№ 12276 від 26.10.2021 (грошові кошти знаходяться на рахунку умовного зберігання (ескроу));

-№ 12279 від 01.11.2021 (грошові кошти знаходяться на рахунку умовного зберігання (ескроу)),

-№ 12728 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12730 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12731 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12729 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12724 від 07.09.2022 (у зв`язку з порушенням норм Закону України «Про платіжні послуги» та Інструкції № 163, які не містять поняття «інкасове доручення (розпорядження)»),

-№ 12734 від 07.09.2022 (закрито рахунок платника),

-№ 12725 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12733 від 07.09.2022 (заборона звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання),

-№ 12736 від 16.11.2022 (закінчення терміну прийняття документа до виконання).

В даному випадку колегія суддів зауважує, податковий борг може бути погашений за рахунок інших коштів платника податків, наприклад, банківських рахунків, готівки, або продажу майна, яке перебуває у власності боржника, але не за рахунок страхових виплат.

Разом з тим, ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області № 25-06-06/12916 від 18.10.2022року вказано про повернення інкасових доручень від 07.09.2022 №№ 12669-12672 та 12735 (15 аркушів) без виконання у зв`язку з тим, що чинним законодавством України не передбачено механізм стягнення коштів органами Казначейства з боржників відповідно до інкасових доручень, наданих органами, що контролюють стягнення коштів до бюджету.

Отже, заборгованість з податку на додану вартість виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2016, з терміном сплати 30.10.2016 у сумі 261 242,10 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 21.11.2016, з терміном сплати 30.11.2016 у сумі 637 308,00 грн; нарахованої пені відповідно до статті 129 Податкового кодексу України на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22.02.2016 в період з 31.05.2016 до 16.12.2016 у сумі 1 162,68 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.12.2016, з терміном сплати 30.12.2016 у сумі 382 714,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.01.2017, з терміном сплати 30.01.2017 у сумі 767 843,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2017, з терміном сплати 30.05.2017 у сумі 418 721,00 грн; нарахованої пені відповідно до статті 129 Податкового кодексу України на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22.02.2016 в період з 31.05.2016 до 12.07.2017 у сумі 1 597,01 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2017, з терміном сплати 30.08.2017 у сумі 128 018,00 грн; нарахованої пені відповідно до статті 129 Податкового кодексу України на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22.02.2016 в період з 31.05.2016 до 31.08.2017 у сумі 1 766,53 грн; нарахованої пені відповідно до статті 129 Податкового кодексу України на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 22.02.2016 в період з 31.05.2016 до 15.09.2017 у сумі 197 917,65 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.09.2017, з терміном сплати 30.09.2017 у сумі 220 456,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.10.2017, з терміном сплати 30.10.2017 у сумі 492 545,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.11.2017, з терміном сплати 30.11.2017 у сумі 333 814,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2017, з терміном сплати 30.12.2017 у сумі 413 092,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.01.2018, з терміном сплати 30.01.2018 у сумі 275 507,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.02.2018, з терміном сплати 02.03.2018 у сумі 359 030,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.03.2018, з терміном сплати 30.03.2018 у сумі 469 067,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2018, з терміном сплати 30.04.2018 у сумі 377 191,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.05.2018, з терміном сплати 30.05.2018 у сумі 743 658,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.06.2018, з терміном сплати 30.06.2018 у сумі 195 629,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2018, з терміном сплати 30.07.2018 у сумі 399 775,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.08.2018, з терміном сплати 30.08.2018 у сумі 575 930,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.09.2018, з терміном сплати 30.09.2018 у сумі 544 557,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.10.2018, з терміном сплати 30.10.2018 у сумі 651 856,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.11.2018, з терміном сплати 30.11.2018 у сумі 663 247,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.12.2018, з терміном сплати 30.12.2018 у сумі 1 543 177,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.02.2019 з терміном сплати 01.03.2019 у сумі 435 545,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.03.2019 з терміном сплати 30.03.2019 у сумі 689 316,00 грн; уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 01.02.2019, з терміном сплати 12.04.2019 у сумі 12 016,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 12.04.2019, з терміном сплати 30.04.2019 у сумі 663 891,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.06.2019, з терміном сплати 30.06.2019 у сумі 898 810,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 12.07.2019, з терміном сплати 30.07.2019 у сумі 425 863,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.08.2019, з терміном сплати 30.08.2019 у сумі 660 986,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.09.2019, з терміном сплати 30.09.2019 у сумі 631 112,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.11.2019, з терміном сплати 30.11.2019 у сумі 464 680,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.12.2019, з терміном сплати 30.12.2019 у сумі 409 601,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.01.2020, з терміном сплати 30.01.2020 у сумі 743 121,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.02.2020, з терміном сплати 01.03.2020 у сумі 96 856,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.03.2020, з терміном сплати 30.03.2020 у сумі 1 135 981,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.04.2020, з терміном сплати 30.04.2020 у сумі 1 093 069,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 12.06.2020, з терміном сплати 30.06.2020 у сумі 169 446,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.07.2020, з терміном сплати 30.07.2020 у сумі 1 189 214,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.08.2020, з терміном сплати 31.08.2020 у сумі 125 731,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.09.2020, з терміном сплати 30.09.2020 у сумі 1 109 456,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.10.2020, з терміном сплати 30.10.2020 у сумі 2 407 104,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.11.2020, з терміном сплати 30.11.2020 у сумі 598 268,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.12.2020, з терміном сплати 30.12.2020 у сумі 1 143 670,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.01.2021, з терміном сплати 01.02.2021 у сумі 438 819,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.02.2021, з терміном сплати 02.03.2021 у сумі 796 822,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.03.2021, з терміном сплати 30.03.2021 у сумі 989 234,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.04.2021, з терміном сплати 30.04.2021 у сумі 1 166 383,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.05.2021, з терміном сплати 31.05.2021 у сумі 1 138 534,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.06.2021, з терміном сплати 30.06.2021 у сумі 473 623,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.07.2021, з терміном сплати 30.07.2021 у сумі 1 078 858,00 грн.

Заборгованість з рентної плати за спеціальне використання води від підприємства ЖКГ виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань відповідно до розрахунку з рентної плати спеціальне використання води № від31.07.2020, з терміном сплати 19.08.2020 у сумі 471 475,90 грн; розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води № від 28.10.2020, з терміном сплати 19.11.2020 у сумі 792 499,19 грн; розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води № від 25.01.2021, з терміном сплати 19.02.2021 у сумі 713 656,75 грн; розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води № від 27.04.2021, з терміном сплати 20.05.2021 у сумі 699 873,15 грн; розрахунку з рентної плати за спеціальне використання води № від 30.07.2021, з терміном сплати 19.08.2021 у сумі 671 684,76 грн.

Контролюючим органом сформовано та направлено на податкову адресу ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» податкову вимогу № 1393-04 від 02.03.2016 на суму податкового боргу станом на 01.03.2016 року, яку вручено платнику податків 10.03.2016 року.

Спеціальний порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється, зокрема, ст.ст. 87, 95-99 ПК України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків в банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004року№ 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Водночас спеціальним законодавством щодо справляння податків і зборів, окрім стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, передбачено й інші заходи погашення податкового боргу за рахунок майна боржника (на підставі відповідного судового рішення), а саме: продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі; стягнення готівкових коштів; стягнення дебіторської заборгованості платника податків.

В абз. 2, 3 п. 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу .

Відповідно до п. 95.22. статті 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Таким чином, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

При цьому, переважним в даній справі є питання застосування пункту 95.9 статті 95 Податкового кодексу України при розгляді спору про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Водопровід призначений для забезпечення водою питної якості населення, промислових міст і селищ міського типу, а також сільськогосподарських підприємств Синельниківського, Павлоградського, Васильківського, Петропавлівського, Покровського, Межевського районів Дніпропетровської області.

Система водопостачання ДМП ВКГ Дніпро Західний Донбас призначена для забору, виробництва і транспортування споживачам питної води. Якість питної води повинна відповідати вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».

Аналізуючи приписи Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року N 2864-III та норми пункту 95.9 статті 95 ПК України, дійшов висновку про те, що питання погашення податкового боргу регулюються податковим кодексом України, який встановлює механізм і процедуру такого погашення, а дія Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» розповсюджується на механізм звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а не податковим органом (Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі №822/1262/17).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлюють, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 Податкового кодексу України.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Повернення інкасових доручень банком без виконання через відсутність коштів на рахунках Підприємства, є доказом доводів позивача, що єдиним джерелом погашення податкового боргу Підприємства у розмірі, який відповідає сумам грошових зобов`язань у повернутих банком через відсутність коштів інкасових дорученнях, є майно відповідача, що знаходиться у податковій заставі.

З матеріалів справи встановлено, майно позивача, яке описане в податкову заставу належить 100% належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 88.2 вказаної статті, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

При цьому, відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, встановлено, що право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Нормами пункту 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу.

Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 95.9 статті 95 ПК України, у разі якщо продажу підлягає майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Дослідження вказаних норм дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Тобто, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Аналізуючи висновки судів попередніх інстанцій стосовно дотримання контролюючим органом встановленого ПК України порядку звернення до суду з вимогою про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом здійснені заходи, що передують процедурі продажу майна платника податків, а саме: позивач звернувся до суду з позовом до ДМП ВКГ"ДЗД" про стягнення з розрахункових рахунків коштів на погашення податкового боргу направив до банків інкасові доручення (розпорядження) на відповідні суми, однак, у платника податків недостатньо коштів, які перебувають у його власності, для погашення податкового боргу.

Враховуючи вжиття податковим органом заходів з погашення податкового боргу, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення цього позову щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Додатково слід зазначити, у разі звернення податкового органу з позовом до суду про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу коштом майна платника, яке перебуває в податковій заставі, застосуванню підлягає Податковий кодекс України, який встановлює механізм і процедуру такого погашення, а на механізм звернення стягнення на майно боржника за рішеннями розповсюджуються норми Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а не податковим органом.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 в адміністративній справі №160/517/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко