Справа № 380/10237/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

25 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Кудли Д.Ю.,

представника позивача Левченко М.В.,

представника відповідача Баран П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10; ) до Львівської митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; ) із вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000691/2 від 20.11.2024; рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000692/2 від 21.11.2024р; рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000707/2 від 27.11.2024; рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000715/2 від 03.12.2024; рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000716/2 від 03.12.2024; рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000748/2 від 25.12.2024.

Ухвалою суду від 27.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

29.05.2025 за вх.№44801 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.07.2025 вирішено перейти до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання на 11 вересня 2025 року о 12:30 год.

25.11.2025 за вх.№93850 від представника позивача надійшла заява про відвід судді Сподарик Н.І. В обґрунтування зазначив, що з отриманих джерел Інтернет ресурсів стало відомо, що члени сім`ї головуючої судді є працівниками митниці. Вказані обставини на думку представника позивача породжують сумніви у безсторонності та неупередженості судді при розгляді справи №380/10237/25. З огляду на зазначене, позивач не бажає щоб розгляд справи №380/10237/25 за його позовом до Львівської митниці здійснювався суддею, члени сім`ї якої є працівниками митниці. Також зазначив, що про такі підстави для відводу позивачу не могло бути відомо до спливу встановленого ч.3 ст. 39 КАС України строку.

При вирішенні заяви представника позивача про відвід судді, суддя керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.2 ст.40 КАС України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши доводи, наведені представником позивача на обґрунтування заяви про відвід судді, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Так, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Так, суд враховує правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішеннях по справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України», відповідно до якого, безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11).

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.

Разом з цим, суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Не долучено жодного аргументу, що рішення про коригування митної вартості, які є предметом оскарження приймалися чоловіком. Це лише припущення представника позивача, що сумнів з`являється лиш через отримання заробітної плати у роботодавця.

Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проаналізувавши аргументи представника позивача, якими він обґрунтовує свою заяву, суд зазначає, що такі доводи самі по собі є суб`єктивними без доведення причинно-наслідкового зв`язку між наведеними заявником доводами та процесуальною діяльністю судді Сподарик Н.І. на посаді судді Львівського окружного адміністративного суду та конкретно при розгляді цієї справи.

Доводи і обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися підставою для сумніву в неупередженості та необ`єктивності судді під час розгляду цієї справи.

У заяві відсутні посилання на конкретні факти прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її небезсторонність чи заінтересованість в результаті розгляду цієї справи. Мотиви, наведені представником позивача у зазначеній заяві, не можуть слугувати підставою для відведення судді, оскільки вони не є конкретизованими та ґрунтуються виключно на її припущеннях і оціночних судженнях.

Тому підстав для висновку про наявність визначених статтею 36 КАС України та інших підстав для відводу судді немає.

За таких обставин суд вважає подану представником позивача заяву необґрунтованою, та як наслідок, у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Сподарик Н.І. від участі у розгляді даної справи слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 241, 248, 256, 293 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Сподарик Н.І. в розгляді справи за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 28.11.2025.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна