Справа № 260/6098/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2025 року м. Ужгород№ 260/6098/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким просить суд:

1. Визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо прийняття рішення управління ПФУ №30 від 15.05.2025р., яким призначено мінімальну пенсію по втраті годувальника та відповідно скасувати оскаржуване рішення.

2. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок пенсії та призначити пенсію по втраті годувальника на трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 100% пенсії за віком померлого годувальника (яку вона отримувала до дня смерті), що розподіляється між ними рівними частинами відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що листом відповідача вих.№3088-3132/М-02/8-0700/25 позивача повідомлено про те, що йому призначено пенсію по втраті годувальника на трьох неповнолітніх дітей відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислену в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, у перерахунку пенсії відмовлено. Зокрема, позивач не погоджувався зі таким розміром пенсії, на його думку відповідач мав перерахувати призначену пенсію у розмірі 100% пенсії за віком померлого годувальника. Розмір призначеної пенсії в сумі 3541,50 грн на кожну із трьох дітей, на думку позивача, не покриває мінімальних витрат на проживання, продукти харчування, товари та інші послуги, необхідні для дітей відповідного віку. Таким чином, позивач вважаючи вказані дії відповідача незаконними, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області надати суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення.

19.08.2025 відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначив, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається в розмірі 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а не пенсії по інвалідності ІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Окрім того, пенсія по втраті годувальника призначена не чоловіку, а дітям померлої.

29.09.2025 позивачем подано відповідь на відзив, у якій останній просив задовольнити позовні вимоги. Вказав, що позивач має право на призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі, який отримував померлий годувальник, а саме в розмірі 8112,33 грн з подальшим перерахуванням згідно норм чинного законодавства.

29.09.2025 позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 02.10.2025 клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено, постановлено залучити до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення та копію окаржуваного рішення від 15.05.2025 року №30.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали наданої відповідачем пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Зі змісту доданого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008.

ОСОБА_6 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказане стверджується доданими до матеріалів справи копією посвідчення ОСОБА_6 № НОМЕР_3 та відомостями пенсійної справи №30.

Від спільного шлюбу позивача та ОСОБА_6 народилося троє дітей, які також мають посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та посвідченням серії НОМЕР_5 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 та посвідченням серії НОМЕР_7 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 та посвідченням серії НОМЕР_9 .

Зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого 03.05.2025 Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.05.2025 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по втраті годувальника - дітям померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 .

За принципом екстериторіальності вказана заява позивача від 07.05.2025 г структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням № 30 від 15.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області призначило пенсію на утриманців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за померлим годувальником з 07.05.2025 року.

У відповідь на звернення 07.05.2025 позивача листом №3088-3232/М-02/8-0700/25 від 23.07.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомлено про те, що йому призначено пенсію по втраті годувальника на трьох неповнолітніх дітей відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислену в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 796-XII від 28 лютого 1991 року, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.

Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Усиновлені діти мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми.

Пасинок і падчерка мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків.

Неповнолітні діти, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зберігають це право і в разі їх усиновлення.

Положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Суд констатує, що у даній справі пенсія по втраті годувальника, розмір якої оскаржується позивачем, призначена саме відносно неповнолітніх дітей позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Так відповідач у відзиві слушно звертає увагу на те, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а не пенсії по інвалідності II групи в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно статті 54 Закону № 796-ХІІ, яку отримувала померла.

Згідно копії розрахунку пенсії по втраті годувальника наданого позивачем, який міститься в матеріалах пенсійної справи, спочатку здійснено розрахунок пенсії по віку, яку отримувала померла ОСОБА_6 - 2559,81 грн.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 .03.2008 р. № 265 встановлена доплата на трьох і більше утриманців- 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність - щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

2559.81 - 100% пенсії по віку померлої ОСОБА_6 станом на дату смерті.

2361,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік) * 150 % = 3541,50 грн.

2559,81 (100 % пенсії по віку померлої) / 3 = 852,27 грн (розмір пенсії на одного утриманця).

3541,50 / 3 - 852,27 грн = 328,23 грн (розмір доплати встановлений кожному утриманцю згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265).

Отже пенсія по втраті годувальника дітям померлої ОСОБА_6 . призначена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в розмірі 100 % пенсії за віком померлого годувальника, з урахуванням п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 .03.2008 р. № 265, а не як помилково вважає позивач в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника.

Лист №3088-3232/М-02/8-0700/25 від 23.07.2025 містить інформацію щодо обчислення пенсії в розмірі 50% за віком померлого годувальника, однак вказана інформація спростовується встановленим під час розгляду даної справи обставинами щодо фактично проведених відповідачем розрахунків для призначення пенсії дітям позивача. Окрім того, вказаний лист не породжує правових наслідків для позивача, не є актом індивідуальної дії та носить суто інформаційний характер.

Таким чином, із наданого розрахунку, який міститься в матеріалах витребуваної судом пенсійної справи №30 вбачається, що при призначення пенсії відповідачі діяли на виконання вимог ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить висновку про безпідставність заявлених вимог та про відсутність правових підстав для задоволення цього позову.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що в задоволені позову відмовлено, підстави для присудження судового збору на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич