Справа № 160/6734/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2025 року Справа № 160/6734/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Нугаєвої В.В.
представника відповідача Шаповал В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету спору просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
04.04.2025 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому ГУ ДПС у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції відповідача зазначено, що керуючись підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кобякову Р.Ю.сформовані в автоматичному режимі податкові повідомлення рішення форми «Ф» за 2021-2023 рік за об`єктами нежитлової нерухомості за місцем розташування: Дніпропетровська обл., Солонянський р., с. Олександропіль, вулиця Тюріна, будинок 6, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2021-2023 рік проводився в автоматизованому режимі за даними ІКС. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником: - свинарника 4-х рядний, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1563,0 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 17.08.2023, частка власності 1; - комплексу будівель свинотоварної ферми (СТФ), за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6952,5 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 01.10.2020, частка власності 1. Речове право припинено 12.01.2024; контори, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 312,2 кв.м., дата державної реєстрації права власності з 01.10.2020, частка власності 1. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості та відповідної ставки податку. При здійсненні розрахунку податку по платнику застосовано ставки на підставі рішення Олександропільської ОТГ № 30-24/VII від 29.03.2018, рішення Новопокровської ОТГ № 256-II/VIII від 29.06.2021. Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяло в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України.
В підготовчому засіданні 09.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.
В судових засіданнях оголошувались перерви у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів та надання додаткових пояснень представниками сторін.
Оскільки об`єкти позивача за позовом відповідають усім умовам, передбаченим підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 статті 266 ПК України, правові підстави для їх оподаткування відсутні.
В судовому засіданні представник позивача просила суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві та додаткових поясненнях, а представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві та додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 в період з 2021 до 2023 був власником нерухомого майна:
- свинарника 4-х рядного за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1563,0 кв.м., дата державної реєстрації права власності - 17.08.2023, частка власності 1 (а.с.107 т.1);
- комплексу будівель свинотоварної ферми (СТФ) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6952,5 кв.м., дата державної реєстрації права власності - 01.10.2020, частка власності 1, речове право припинено 12.01.2024 (а.с.110 зв.бік т.1);
- контори, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 312,2 кв.м., дата державної реєстрації права власності - 01.10.2020, частка власності 1(а.с.110 зв.бік т.1).
18.06.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення, якими визначено ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).
Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, унормовано приписами статті 266 ПК України.
Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.
Підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, в редакції, чинній в спірний період, встановлював, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Таким чином правовою підставою для отримання пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність умов:
- така нежитлова будівля віднесена до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
- власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник;
- така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.05.2024 у справі № 600/5153/23-а.
Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.
Згідно з ДК 018-2000 до групи "Будівлі нежитлові інші" (код 127) включено клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271).
Клас "Будівлі сільськогосподарського призначення" (код 1271) включає в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін.
З досліджених судом доказів виплаває, що належні позивачу об`єкти нерухомого майна: свинарник 4-х рядний та комплексу будівель свинотоварної ферми (СТФ) за своїм функціональним призначенням можуть бути віднесені до будівель сільськогосподарського призначення.
Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Верховний Суд в постанові від 04.03.2021 у справі № 500/2782/18, аналізуючи положення підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України в частині визначення «сільськогосподарський товаровиробник», зазначив, що це поняття, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).
Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18.01.2001 №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
З долучених до матеріалів справи доказів випливає, що позивача не можна віднести до «сільськогосподарських товаровиробників».
Таким чином, відсутність у позивача статусу «сільськогосподарський товаровиробник» виключає можливість застосування до належних позивачу об`єктів сільськогосподарського призначення податкової пільги, визначеної підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Отже, ОСОБА_1 , як власник об`єктів нерухомого майна, є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а належні позивачу об`єкти нерухомого майна сільськогосподарського призначення є об`єктами оподаткування відповідним податком.
Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
На підставі підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно: свинарник 4-х рядний загальною площею 1563,0 кв.м.; комплекс будівель свинотоварної ферми (СТФ) загальною площею 6952,5 кв.м., контора загальною площею 312,2 кв.м.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем правомірно згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України при обрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки розраховано податок виходячи з загальної площі об`єктів нерухомого майна, яка вказана в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Судом встановлено, що рішенням Олександропільської сільської ради від 29.03.2018 №30-24/VІІ, дія якого поширювалась на усі населенні пункти Олександропільської сільської ради (зокрема, село Олександропіль та село Петриківка), яке набрало чинності з 01.04.2018, установлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, для фізичних осіб - власників будівель сільськогосподарського призначення встановлена ставка податку 0,25% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. (а.с.44-46 т.2). Вказане рішення було чинним до 31.12.2021 (а.с.34 зв. бік т.1).
У зв`язку з об`єднанням територіальних громад село Олександропіль та село Петриківка Олександропільської сільської ради увійшли до складу Новопокровської селищної територіальної громади.
Рішенням Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29.06.2021 №256-11/VІІІ «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Новопокровської селищної ради» встановлено на території Новопокровської селищної ради з 01.01.2022 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пільги зі сплати податку та Положення про порядок нарахування та оплату податку.

Так, додатком №1 до рішення Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29.06.2021 №256-11/VІІІ визначено населені пункти, на які поширюється дія цього рішення, до яких, зокрема, віднесено село Олександропіль та село Петриківка (а.с.35 зв. бік, 36 т.2).

Також, у вказаному додатку №1 визначено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, для фізичних осіб - власників будівель сільськогосподарського призначення встановлена ставка податку 1% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. (а.с.39 зв. бік т.2).

Отже, з огляду на вказані рішення, суд констатує, що у 2021 позивач мав сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Олександропільської сільської ради від 29.03.2018 №30-24/VІІ за ставкою податку 0,25% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна.

З наданого відповідачем розрахунку за 2021 рік випливає, що при визначенні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 104287,50 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463-UA0050274 ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 0,25% щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.125 т.1).

За 2022-2023 роки позивач мав сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єктів нерухомого майна, які увійшли до Новопокровської селищної ради, розташовані за адресами: с. Олександропіль, вул. Радянська, буд. 24, АДРЕСА_2 на підставі рішення Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29.06.2021 №256-11/VІІІ за ставкою податку 1% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна.

З наданого відповідачем розрахунку за 2022 рік випливає, що при визначенні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- на суму 451 912,50 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463- UA0050274 ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 1% щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.128 т.1);

- на суму 20293,00 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463- UA0050274 ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 1% щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 128 т.1).

З наданого відповідачем розрахунку за 2023 рік випливає, що при визначенні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- на суму 465 817,50 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463-UA0050274 ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 1% щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.131 т.1);

- на суму 20917,40 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463- UA0050274 ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 1% щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 131 т.1).

Водночас, з наданого відповідачем розрахунку за 2023 рік випливає, що при визначенні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 26180, 25 грн у податковому повідомленні-рішенні №1-0463- UA0075117 щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ГУ ДПС у Дніпропетровської області врахувало ставку податку 0,6% щодо об`єкта нерухомого майна, тоді як мало застосувати більшу ставку у розмірі 1% (а.с.133 т.1).

З цього приводу суд зазначає, що визначення податкового зобов`язання відповідачем у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, на думку суду, не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Також, під час судового розгляду справи встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником свинарника 4-х рядного за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1563,0 кв.м., дата державної реєстрації права власності - 17.08.2023, частка власності 1 (а.с.107 т.1).

Проте, у договорі дарування нерухомого майна від 17.08.2023 вказано про прийняття позивачем в дар свинарника 4-х рядного за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1563,0 кв.м. (а.с.14 т.2).

З приводу цієї невідповідності суд зазначає, що описка допущена в одному з документів не може бути підставою для звільнення власника майна від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, адже позивачем не заперечується, що позивачу належало нерухоме майно свинарника 4-х рядного загальною площею 1563,0 кв.м. в АДРЕСА_2 в 2023 році.

Враховуючи наведене вище, суд не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (адреса: вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005; ідентифікаційний код ВП в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44118658) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 28.11.2025.

Суддя М.В. Бондар