Справа № 520/24703/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 р. №520/24703/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Басістому Є.А.,

за участю:

представника позивача - Шустової В.Ю.

представника відповідача - Лященко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61089) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

Визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року № Ю 119284 58.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство за № 922/2523/22 та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.01.2025 року по справі № 922/2523/22, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12 травня 2025 року, визнано кредиторські вимоги ГУ ДПС у Харківській області до ПАТ "Харківський підшипниковий завод" з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 11 676 531,45 грн. Однак відповідач протиправно 21.07.2025 року сформував Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року № Ю 119284 58 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 15 855 972,89 грн., до якої також включено борг з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які були заявлені до стягнення в процедурі банкрутства. Вважає, що направлення вказаної Вимоги для стягнення до державної виконавчої служби неприпустимими, незаконними та такими, що може призвести не тільки до подвійного стягнення з АТ «ХАРП» сум боргу з єдиного внеску, а також до погіршення матеріального стану Позивача в зв`язку з примусовим стягненням з нього сум виконавчого збору в розмірі 1 463 947,30 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 303,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. Зазначає, що у зв`язку з наявністю заборгованості з ЄВ станом на 30.06.2025 в ІКП ПАТ «Харківський підшипниковий завод», код 05808853, ГУ ДПС у автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску від 21.07.2025 № Ю-119284-58 на загальну суму 15 855 972,89 грн, що відповідає статті 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" , абзацу 2 пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи заявленого позову, просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача проти вимог заявленого позову заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 26 травня 2025 року ПАТ «Харківський підшипниковий завод» засобами поштового зв`язку була отримана Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2025 року №Ю-119284-58, сформована ГУ ДПС у Харківській області, в якій зазначено, що станом на 30 квітня 2025 року заборгованість зі сплати єдиного внеску АТ «ХАРП» становить 16 955 267,98 грн.

Не погодившись з Вимогою від 19.05.2025 року №Ю-119284-58, АТ «ХАРП» до Державної податкової служба України подана Скаргу від 02.06.2025 року за № 02/06/25-1.

Рішенням Державної податкової служба України про результати розгляду скарги від 17.06.2025 року за №17437/6/99-00-06-02-01-06, Скаргу АТ «ХАРП» було задоволено частково, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2025 року №Ю-119284-58 ГУ ДПС у Харківській області скасовано та відкликано з дня прийняття рішення ДПС України. Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області сформувати та направити нову вимогу, з урахуванням вимог чинного законодавства України.

З урахуванням зазначеного, 21 липня 2025 року ГУ ДПС у Харківській області була сформована Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-119284 58, в якій зазначено, що станом на 30 червня 2025 року заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування АТ «ХАРП» становить 15 855 972,89 грн.

Не погодившись з отриманою Вимогою, Позивач протягом десяти календарних днів звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 05.08.2025 року за вих. № 05/08/25-2, яка Рішенням про результати розгляду скарги від 21.08.2025 року № 24390/6/99-00-06-02-01-06 була залишена без задоволення, а Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року №Ю-119284 58 залишена без змін.

Станом на 02.09.2025 залишок боргу за вимогою від 21.07.2025 № Ю-119284-58 склав 14 639 472,07 гривні. Платником у період з 01.07.2025 по 01.09.2025 самостійно погашено (сплачено) ЄВ у сумі 1 216 499,82 гривень.

У відповідності зі пунктом 4 статті 25 Закону № 2464-VI, пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 № Ю-119284-58У на загальну суму 14 639 472,07 грн заявою ГУ ДПС від 02.09.2025 № 18823/5/20-40-13- 11-13 передано на стягнення боргу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовано Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.

У статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

За правилами частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Частиною 12 цієї ж статті передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою, - (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 11статті 25 Закону № 2464-VI, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином умовою, з якою законодавець пов`язує можливість застосування визначених у статті 25 Закону № 2464-VI заходів примусу та стягнення, є наявність у платника ЄСВ недоїмки.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт1.1. статті 1 ПК України).

Пунктом 1.3. статті 1 Податкового кодексу України, визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно з пунктом 87.10. статті 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що сума боргу з єдиного соціального внеску, яка була заявлена Відповідачем як кредиторські вимоги в процедурі банкрутства та визнана Господарським судом Харківської області, становить 11 676 531,45 грн., підпадає під дію мораторію, отже, незаконно включена ГУ ДПС до Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року №Ю-119284 58.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство. Мораторій вводиться господарським судом одночасно з порушенням справи про банкрутство і стосується вимог, які виникли і мали місце на дату прийняття ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство підприємства уводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Заборона щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника.

Відповідно о до частини 5 статті 41 Кодексу з процедур банкрутства України, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Отже, з моменту порушення справи про банкрутство зупиняється виконання боржником зобов`язань щодо сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, строк сплати яких настав на момент порушення справи про банкрутство, та виключається можливість стягнення таких зобов`язань за межами процедури банкрутства.

При цьому, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань грошових зобов`язань, строк сплати яких настав до дня порушення справи про банкрутство, не нараховується штраф та пеня або інші фінансові санкції.

Тобто, зобов`язання боржника (позивача), строк виконання яких настав до порушення справи про банкрутство, можуть виконуватись лише в процедурі провадження у справі про банкрутство у порядку господарського судочинства (конкурсні зобов`язання). Їх погашення у інший спосіб, у тому числі шляхом самостійного зарахування контролюючим органом у рахунок такого боргу платежів, спрямованих на сплату поточних зобов`язань з ЄСВ, не ґрунтується на вимогах закону.

Судовим розглядом встановлено, що Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23 березня 2023 року у справі № 922/2523/22 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (пр. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, 61089, ).

Даною ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється, зокрема, виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Крім того, ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.01.2025 року по справі № 922/2523/22, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12 травня 2025 року, визнано кредиторські вимоги ГУ ДПС у Харківській області до ПАТ "Харківський підшипниковий завод" з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 11 676 531,45 грн.

Так, судом встановлено, що станом на 30.06.2025, згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем податкових органів, в інтегрованій картці платника ПАТ «Харківський підшипниковий завод», код 05808853 наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, КБК 71010000, у сумі 15 855 972,89 гривень.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку, сум боргу за вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-119284-58 від 21.07.2025 у розмірі 15 855 972,89 грн. складається з суми затверджених кредиторських вимог в процедурі банкрутства у розмірі 11 676 531,45 грн., а саме: - 1 388 928,78 грн. залишок основного платежу за 4 квартал 2021 року згідно з податковим розрахунком від 26.01.2022 року № ;

- 4 737 076,49 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за 1 квартал 2022 року від 10.08.2022 року № ;

- 616 085,07 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за 2 квартал 2022 року від 15.08.2022 року № ;

- 2 022 499,53 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за 3 квартал 2022 року від 02.11.2022 року № ;

- 2 911 941,58 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за 4 квартал 2022 року від 05.02.2023 року № ,

та з суми поточних зобов`язань у розмірі 4 179 441,44 грн., строк сплати яких настав після 24.03.2023 року (після введення мораторію):

- 642 646,33 грн. залишок основного платежу згідно з податковим розрахунком за січень 2025 року від 27.02.2025 року № ;

- 1 179 163,78 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за лютий 2025 року від 20.03.2025 року № ;

- 1 218 410,50 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за березень 2025 року від 30.04.2025 року № ;

- 1 139 220,83 грн. основний платіж згідно з податковим розрахунком за квітень 2025 року від 01.06.2025 року № .

Отже, загальна сума Вимоги від 21.07.2025 року складається з суми боргу з єдиного соціального внеску в розмірі 11676531,45 грн., яка була заявлена як кредиторські вимоги в процедурі банкрутства, і суми боргу з єдиного соціального внеску по поточним зобов`язанням нарахованих сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування на виплату заробітної плати, яка виникла після 23.03.2023 року, тобто після введення мораторію.

Таким чином, сума боргу з єдиного соціального внеску, яка була заявлена Відповідачем як кредиторські вимоги в процедурі банкрутства та визнана Господарським судом Харківської області, становить 11 676 531,45 грн., підпадає під дію мораторію, а тому неправомірно включено ГУ ДПС до Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року №Ю-119284 58.

Включення до вимоги суму затверджених кредиторських вимог в процедурі банкрутства у розмірі 11 676 531,45 грн. є неправомірним.

Разом із тим, щодо іншої частини суми включеної до вимоги, зокрема суми поточних зобов`язань з ЄСВ, що погашена Позивачем за період з 01.07.2025 року по 31.10.2025 року у розмірі 2 417 999, 71 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що за період з 01.07.2025 року по 31.10.2025 року АТ «ХАРП» було погашено поточні зобов`язання з ЄСВ, які увійшли до суми боргу, що включена до Вимоги від 21.07.2025 року №Ю-119284 58, в загальному розмірі 2 417 999, 71 грн., зокрема:

залишок ЄСВ за січень 2025 року в сумі 642 646,33 грн.,

сума ЄСВ в повному обсязі за лютий 2025 року в розмірі 1 179 163,78 грн.,

частково сума ЄСВ за березень 2025 року в розмірі 596 189,60 грн., що підтверджується переліком платежів наведено у витягу з картки обліку ЄСВ податкового електронного кабінету платника податків.

Також, факт погашення платежів за січень та лютий 2025 року у повному обсязі та сума кредиторських вимог в процедурі банкрутства у розмірі 11 676 531,45 грн. підтверджено безпосередньо листом ГУ ДПС у Харківській області від 06.10.2025р. №53879/6/20-40-13-11-16.

Суд зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Так вимога про сплату боргу №Ю-119284 58 сформована 21.07.2025 року, вказана в ній сума заборгованості зі сплати єдиного внеску визначена станом на 30 червня 2025 року, а отже сума коштів сплачена позивачем за період з 01.07.2025 року по 31.10.2025 року у розмірі 2 417 999, 71 грн. обґрунтовано не була врахована податковим органом у суму зменшення зобов`язання, визначеного оскаржуваною вимогою, а тому вимога в цій частині не підлягає скасуванню.

Крім того, щодо іншої частини боргу у сумі 1761441,73 грн., позивачем під час розгляду справи у суді, визнано наявність вказаного боргу та не сплату вказаних сум у встановленому законі порядку, а тому вказані суми правомірно включені у вимогу про сплату боргу №Ю-119284 58 від 21.07.2025 року.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування Вимоги ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року № Ю 119284 58 в частині визначення суми боргу у розмірі 11 676 531,45 грн.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України. Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (просп. Індустріальний, буд. 3, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61089) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2025 року № Ю 119284 58 в частині визначення суми боргу у розмірі 11 676 531,45 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" () сплачену суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 24 528 (двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28 листопада 2025 року.

Суддя Бідонько А.В.