Справа № 464/3008/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 464/3008/25 пров. № А/857/38288/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

за участю:

представник позивача Ганущак О.І.

представник відповідача Бромберг О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 вересня 2025 року у справі № 464/3008/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя Жила В. м. Львів, повне судове рішення складено 05.09.2025),-

В С Т А Н О В И В:

26.05.2025 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в Сихівський районний суд м.Львова з позовом до заступника начальника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Горпинюка Назара Степановича, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просила:

- скасувати постанову від 22.04.2025 № 74 (00329) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , як головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідністю «Волиньхолдінг»;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.165-1 Кодекс України про адміністративні правопорушення та/або спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст.38 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою, на підставі за ч. 1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач не погоджувався зі спірною постановою з тих мотивів, що згідно з протоколом адміністративне правопорушення позивачем вчинено 07.04.2025, однак вказана дата є датою акта перевірки, але не датою нібито вчиненого правопорушення. Крайнім періодом, за який підприємству ставиться у вину порушення нарахування ЄСВ є серпень 2024 року, що підтверджується протоколом №001987/289 від 29.11.2024 та Актом від 14.11.2024 № 727/33-00-07-01/20134889, відтак відповідачам було відомо про наявність нібито «порушень» ще з 14.11.2024.

Окрім цього позивач зазначав, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за відсутності узгодженої суми недоїмки по ЄСВ. Підприємство, головним бухгалтером якого є позивач, здійснювало нарахування ЄСВ відповідно у встановленому законом порядку та з урахуванням правових позицій Верховного Суду, а прийняте відповідачем 08.05.2025 рішення № 204-33-00-07-01, за результатами проведеної перевірки, оскаржується ТзОВ «Волиньхолдінг» в адміністративному порядку.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 05 вересня 2025 року у справі № 464/3008/25 позов задоволено:

- скасовано постанову № 74 про накладення адміністративного стягнення від 22.04.2025, винесену заступником начальника Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП

- провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

За висновками суду першої інстанції позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення порядку нарахування ЄСВ за період з квітня 2021 року по вересень 2024 року, що призвело до заниження нарахування єдиного внеску на суму 907635,94 грн. На думку суду вказане правопорушення не носить характер триваючого.

Разом з тим, оскаржене правопорушення виявлено в результаті документальної позапланової виїзної перевірки, що завершилася 14.11.2024. На час прийняття Західним міжрегіональним управлянням ДПС по роботі з великими платниками податків оскаржуваної постанови від 22.04.2025 сплив двомісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Помилковість висновків суду першої інстанції відповідач обґрунтовує покликанням на те, що правопорушення яке ставиться у провину позивачу є триваючим. Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення, відповідно до КУпАП, підвідомчі суду (судді). До початку перевірки податковий орган позбавлений можливості дізнатись про наявність порушення щодо заниженого нарахування ЄСВ. Днем встановлення правопорушення податковий орган вважає дату складання акту перевірки, де воно описано, оскільки констатувати правопорушення та винести рішення про застосування штрафних санкцій до завершення перевірки неможливо. Оскільки акт 01/20134889 документальної позапланової виїзної перевірки № 122/33-00-07 датовано 07.04.2025, то винесення постанови здійснено з дотриманням строків, визначених ст.38 КУпАП.

Щодо відсутності узгодженого рішення на момент прийняття спірної постанови, то скаржник зазначає про те, що згідно статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Порушення зафіксоване саме актом перевірки, а отже процедура притягнення до адміністративної відповідальності не вимагає на момент складення протоколу винесення податкового повідомлення-рішення. Оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня виявлення правопорушення, який викладений в акті документальної позапланової виїзної перевірки, постанова від 22.04.2025 №74 (00329) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена на підставі акту перевірки та не ставиться у співзалежність з оскаржуваним в судовому порядку рішенням від 28.07.2025 року №611/33-00-07-01 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 453 817,97 грн. Таким чином, беручи у сукупності факти встановлених під час проведення перевірки порушень, контролюючий орган наполягає на тому, що спірна у цій справі постанова від 22.04.2025 № 74 (00329), про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою.

У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому проти вимог відповідача заперечує, просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві позивач зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску відповідачем строку на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач також вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у спірних відносинах немає відсутнє правопорушення, яке можна вважати триваючим з огляду на те, що податковий орган стверджує право вчинення позивачем дій за конкретний період в часі, строк яких, згідно з матеріалів справи уже настав.

На сам кінець, позивач погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що станом на момент прийняття відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була відсутня подія адміністративного правопорушення в силу того, що на момент прийняття спірного рішення була відсутня узгоджена сума недоїмки за вимогою податкового органу. Обґрунтованість виявлених податковим органом порушень в діяльності суб?єкта господарювання, посадовою особою якого є позивач, є предметом перевірки в межах іншої адміністративної справи.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує з мотивів вказаних у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом з`ясовано, що в період з 20.08.2024 по 07.11.2024 Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків провело документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Волиньхолдінг».

За результатами перевірки 14.11.2024 складено акт № 727/33-00-07-01/20134889 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньхолдінг», відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення пунктів 1, 2 ч. 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме - порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внаслідок заниження нарахування єдиного соціального внеску, що стало причиною донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 907635,94 грн., в т.ч. у наступних звітних періодах: за квітень 2021 року на загальну суму 133 182,25 грн., за травень 2021 року на суму 3 028,03 грн., за листопад 2021 року на суму 12 570,83 грн., за квітень 2022 року на суму 185 055,58 грн., за травень 2022 року на суму 4 044,00 грн., за лютий 2023 року на суму 7 909,44 грн., за березень 2023 року на суму 212 470,30 грн., за квітень 2023 року на суму 12 449,40 грн., за червень 2023 року на суму 74 238,57 грн., за лютий 2024 року на суму 243 644,81 грн., за червень 2024 року на суму 6 778,10 грн., за липень 2024 року на суму 10 797,93 грн., за серпень 2024 року на суму 1 466,72 грн.

На підставі згаданого акту контролюючим органом складено протокол № 001987/289 про адміністративне правопорушення від 29.11.2024 щодо головного бухгалтера ТзОВ «Волиньхолдінг» ОСОБА_1 .. За змістом протоколу позивачу ставиться у провину порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме - позивач порушила порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внаслідок заниження нарахування єдиного соціального внеску, що стало причиною донарахування ЄСВ в сумі 907 635,94 грн.

ТзОВ «Волиньхолдінг», не погоджуючись з висновками акта перевірки, подало заперечення. Листом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 16.12.2024 за №4554/6/33-00-07-01 ТзОВ «Волиньхолдінг» повідомлено про рішення щодо проведення документальної позапланової перевірки стосовно питань, що стали предметом оскарження, відповідно до п. 78.1.5 ст.78 ПКУ.

У зв`язку з призначенням до перевірки, листом від 17.12.2024 за № 4557/6/33-00-07-01, відкликано протокол № 001987/289 про адміністративне правопорушення від 29.11.2024 щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.12.2024 №300 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньхолдінг», проведена документальна позапланова виїзна перевірка щодо дотримання ТзОВ «Волиньхолдінг» вимог податкового законодавства з питань, що стали предметом оскарження у зв`язку з наявністю обставин, що потребують додаткового дослідження, зазначених у заперечень від 28.11.2024 №761/01-12 на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 14.11.2024 № 727/33-00-07- 01/20134889 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньхолдінг».

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 07.04.2025 № 122/33-00-07-01/20134889 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Волиньхолдінг» (код 20134889). Перевіркою встановлено порушення п. 1, п. 2 ч. 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме - порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внаслідок заниження нарахування єдиного соціального внеску, що призвело донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 907 635,94 грн., в т.ч. у наступних звітних періодах: за квітень 2021 року на загальну суму 133 182,25 грн., за травень 2021 року на суму 3 028,03 грн., за листопад 2021 року на суму 12 570,83 грн., за квітень 2022 року на суму 185 055,58 грн., за травень 2022 року на суму 4 044,00 грн., за лютий 2023 року на суму 7 909,44 грн., за березень 2023 року на суму 212 470,30 грн., за квітень 2023 року на суму 12 449,40 грн., за червень 2023 року на суму 74 238,57 грн., за лютий 2024 року на суму 243 644,81 грн., за червень 2024 року на суму 6 778,10 грн., за липень 2024 року на суму 10 797,93 грн., за серпень 2024 року на суму 1 466,72 грн.

На підставі згаданого абзацом вище акту контролюючим органом складено протокол № 002073/56 про адміністративне правопорушення від 07.04.2025 щодо головного бухгалтера ТзОВ «Волиньхолдінг» ОСОБА_1 .

За змістом протоколу позивачу ставиться у вину порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме - порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внаслідок заниження нарахування єдиного соціального внеску, перевіркою донараховано ЄСВ на загальну суму 907 635,94 грн., в т.ч. у наступних звітних періодах: за квітень 2021 року на загальну суму 133 182,25 грн., за травень 2021 року на суму 3 028,03 грн., за листопад 2021 року на суму 12 570,83 грн., за квітень 2022 року на суму 185 055,58 грн., за травень 2022 року на суму 4 044,00 грн., за лютий 2023 року на суму 7 909,44 грн., за березень 2023 року на суму 212 470,30 грн., за квітень 2023 року на суму 12 449,40 грн., за червень 2023 року на суму 74 238,57 грн., за лютий 2024 року на суму 243 644,81 грн., за червень 2024 року на суму 6 778,10 грн., за липень 2024 року на суму 10 797,93 грн., за серпень 2024 року на суму 1 466,72 грн..

ТзОВ «Волиньхолдінг» 22.04.2025, не погоджуючись з висновками акта перевірки, подало заперечення.

Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків 22.04.2025 прийняло постанову №74 про накладення адміністративного стягнення в сумі 510,00 грн. на головного бухгалтера ТОВ «Волиньхолдінг» ОСОБА_1 за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, що призвело до донарахування перевіркою ДСВ на суму 907 635,94 грн., з причини заниження бази оподаткування на суми страхування життя. Копію вказаної постанови скеровано листом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №6/33-00-07-01 від 22.04.2025 та таку отримано позивачем 29.04.2025.

Позивач не погодилась зі згаданою постановою та подала до суду позов.

Поряд з наведеними вище обставинами судом також з`ясовано, що на підставі акту документальної перевірки від 07.04.2025 №122/33-00-07-01/20134889 Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків 08.05.2025 прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішення №204/33-00-07-01 від 08.05.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску.

Не погоджуючись з прийнятими Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків вимогою та рішенням від 08.05.2025, ТзОВ «Волиньхолдінг» 23.05.2025 звернулось зі скаргою до Державної податкової служби України.

11.06.2025 Державною податковою службою України прийнято рішення №16807/6/99-00-06-02-01-06 про продовження строку розгляду означеної скарги до 24.07.2025.

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України 24.07.2025 прийнято рішення №21319/6/99-00-06-02-01-06, відповідно до якого податковий орган вирішив вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2025 №Ю-203/33-00-07-01 Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без змін, а рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.05.2025 №204/33-00-07-01 Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків скасувати та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, скаргу задовольнити частково, Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків винести та направити нове рішення, з урахуванням наведеного в рішенні.

Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, розглянувши матеріали перевірки акту документальної позапланової виїзної перевірки 07.04.2025 №122/33-00-07-01/20134889 та враховуючи рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 24.07.2025 №21319/6/99-00-06-02-01-06, 28.07.2025 прийняло рішення № 611/33-0-07-01 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

ТзОВ «Волиньхолдінг», використовуючи своє право на оскарження прийнятих рішень в судовому порядку, звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування вимоги Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2025 №Ю203/33-00-07-01 та рішення від 28.07.2025 №611/33-00-07-01 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №380/16392/25 позовну заяву ТОВ «Волиньхолдінг» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування вимоги, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі, розгляд якої на момент прийняття судом першої інстанції у цій справі рішення ще триває.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону закріплено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктами 1, 4 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

За умовами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за статтею ст. 165-1 КУпАП.

Об`єктом такого адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом спірних відносин позивачу ставиться у вину порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Волиньхолдінг», головним бухгалтером якого є позивач, подано позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду, в якій оскаржується, зокрема, вимога про сплату боргу (недоїмки) Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та рішення від 28.07.2025. Таким чином обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо порушення суб`єктом господарювання приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» буде предметом розгляду в окружному адміністративному суді. Висновки суду за результатом розгляду цієї справи матимуть безпосередній вплив на вирішення питання щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, оскільки предметом судового розгляду адміністративної справи є обставини, що становлять об`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП

Покликання скаржника на те, що накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на підставі висновків акту перевірки не ставиться у співзалежність з оскарженим в судовому порядку рішенням від 28.07.2025 року №611/33-00-07-01 про застосування штрафних санкціи? за донарахування відповідним податковим органом або платником податків своєчасно ненарахованого єдиного внеску апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на те, що ігнорування взаємозв?язку цих обставин може мати наслідком необґрунтоване притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що встановлювати обставини щодо наявності в діях позивача події адміністративного правопорушення є передчасним, оскільки рішення в справі, яка розглядається окружним адміністративним судом на даний час, не прийнято.

Щодо питання строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Скаржник наполягає на тому, що правопорушення, яке ставиться у вину позивачу є триваючим. При цьому покликається на висновки суду Львівського апеляційного суду у справі 464/121/24.

В контексті таких доводів перш за все слід вказати, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Як з?ясовано судом позивачу ставиться у вину порушення порядку нарахування ЄСВ за певні періоди. Тобто мова йде не про невиконання обов?язку як такого, а про порушення, як вважає контролюючий орган, допущені в ході виконання цього обов?язку впродовж конкретно вказаного періоду, який на момент проведення документальної перевірки уже завершився. При цьому така позиція відповідача оспорена суб?єктом господарювання в судовому порядку. Висновки документальної перевірки у цьому випадку мають ретроспективний характер, і не можуть характеризувати поведінку особи як таку, що безперервно порушує закон з моменту вчинення бездіяльності до її виявлення та припинення. Покликання скаржника на позицію Львівського апеляційного суду у справі 464/121/24 апеляційний адміністративний суд вважає безпідставною, оскільки обставини та суть діяння не є тотожними з цією правою.

Разом з тим суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як підтверджується матеріалами справи правопорушення виявлено в результаті документальної позапланової виїзної перевірки, що завершилася 14.11.2024. Разом з тим, обставини порушення ТзОВ «Волиньхолдінг» порядку нарахування ЄСВ аналогічно описані органом державної податкової служби і в акті перевірки від 14.11.2024, і в акті перевірки від 07.04.2025. На час прийняття Західним міжрегіональним управлянням ДПС по роботі з великими платниками податків оскарженої постанови від 22.04.2025 сплив двомісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ст. 38 КУпАП, а тому суд першої інстанції правильно констатував, що позивача - ОСОБА_1 протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 вересня 2025 року у справі № 464/3008/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 26.11.25