Справа № 320/26509/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року № 320/26509/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати дії Офісу Генерального прокурора від « 26» січня 2023 року за з вих. № 21-116вих-23, щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, станом на « 01» січня 2023 року з урахуванням збільшення окладу «за військове звання» та включення «надбавки за службу на посадах слідчих» в розмірі 20% від посадового окладу, які враховуються при обрахувнні й інших складових заробітної плати, що враховуються при нарахуванні пенсії, протиправними;

зобов`язати Офіс Генерального прокурора видати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням збільшення «окладу за військове звання» (в розмірі « 1984,80 грн.») та «надбавки за службу на посадах слідчих» в розмірі 20% (в розмірі « 11836,96 грн.»), станом на « 01» січня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з врахованням такої складової грошового забезпечення як «надбавка за службу на посадах слідчих» та «окладу за військове звання».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач у відзиві на позов вказав про відсутність правових підстав для видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача.

Позивач у відповіді на відзив вказав про необгрунтованість доводів відповідача.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років, призначену з листопада 2003 року відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (Закон № 1789-ХІІ).

Згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 01.02.2022 №21-32зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019, від 26.03.2020 №6-р/2020 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу становить: посадовий оклад - 57200,00 грн.; оклад за військовим звання (підполковник) - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 26374,50 грн.; матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 7082,04 грн., 7082,04 грн. Всього 99148,58 грн.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою про видачу оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 01.01.2023 з урахуванням складової грошового забезпечення "надбавка за службу на посадах слідчих" та розміру окладу за військове звання, що визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт "0,8".

У відповідь на звернення позивача, Офіс Генерального прокурора листом №21-1166вих-23 повідомив що підвищення посадового окладу і, відповідно, заробітної плати з 01.01.2023 не відбулось, підстави для надання довідки для перерахунку пенсії відсутні.

Незгода з такою позицією відповідача стала підставою для звернення до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Не отримавши запитуваної виплати, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час призначення позивачу пенсії (листопад 2003 року) особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, якою зокрема встановлено:

прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку;

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі;

обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком;

призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії: якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на вказане, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для її перерахунку були визначені, зокрема, вищезазначеними положеннями статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Разом з тим, у зв`язку з необхідністю реформування системи органів прокуратури Верховною Радою України схвалено новий Закон №1697-VІІ, який набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

При цьому Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ (набрав чинності з 01 січня 2015 року, далі - Закон №76-VІІІ) внесено зміни, зокрема в:

частину 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

частину двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ викладено у такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частини сімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили однаковий підхід до підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури, який полягає у тому, що після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому КСУ встановив, що частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Суд зазначає, що зі змісту частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ слідує, що перерахунок здійснюється у зв`язку зі збільшенням заробітної плати прокурорським працівникам, однак на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу саме на момент виникнення права на такий перерахунок. Тобто, за наявності підстав для здійснення перерахунку вже призначеної колишньому працівнику прокуратури пенсії, слід враховувати складові заробітної плати відповідних категорій діючих працівників прокуратури з прирівняною посадою.

Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 зазначає про необхідність включення до складових, що враховуються при перерахунку пенсії, окладу за військове звання та надбавки за службу на посадах слідчих. При цьому позивач наполягає на тому, що вказані доплати в розумінні частини другої статті 81 Закону №1697-VІІ є «іншими виплатами, що передбачені законодавством».

Так, заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за вислугу років; виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством (частина друга статті 81 Закону №1697-VІІ).

Крім того, постановою КМУ №232 установлено особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, слідчим співробітникам Служби безпеки, начальникам слідчих підрозділів, їх заступникам, прокурорам-криміналістам і слідчим органів прокуратури, а також військовослужбовцям військової прокуратури: щомісячну надбавку до посадового окладу з урахуванням надбавки за класний чин (для працівників органів прокуратури) або з урахуванням окладу за військовим званням (для військовослужбовців військової прокуратури) за службу на посадах слідчих і прокурорів-криміналістів у розмірах згідно з додатком. Понад 3 роки 10%, понад 5 років 15%, понад 10 років 20%, понад 15 років 25%.

Водночас, Суд не погоджується з твердженням заявника про те, що зазначені ним доплати можна віднести до категорії «інші виплати, що передбачені законодавством», з огляду на таке.

Конституційний Суд України у рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р (II)/2020 зазначив, що одним із найвагоміших наслідків конституційної реформи 2016 року стосовно організації державної влади в Україні є те, що з набранням чинності Законом України „Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року № 1401-VIII (далі - Закон № 1401-VIII) інститут прокуратури втратив відокремлений статус у структурі державної влади. Натомість за новим українським конституційним правопорядком прокуратуру як інститут, що виконує функцію кримінального переслідування, структурно вмонтовано в загальну систему правосуддя. На це вказує, зокрема, стаття 131-1 Конституції України. Таку спрямованість конституційної реформи обумовлювала потреба в усуненні з українського конституційного правопорядку залишків радянської системи влади з тим, щоб перетворити прокуратуру радянського зразка (інституційним елементом якої за приписом пункту 9 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України в редакції до внесення змін Законом № 1401-VIII була, зокрема, функція «нагляду за додержанням і застосуванням законів», відома як «функція загального нагляду») на такий інститут національної юридичної системи, що відповідав би європейським стандартам відповідно до взятого Україною зобов`язання ще при вступі до Ради Європи у 1995 році - «змінити роль і функції прокуратури (зокрема щодо здійснення загального нагляду за законністю) шляхом видозмінення цього інституту в орган, сумісний зі стандартами Ради Європи».

За змістом статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Відповідно до правового регулювання пункту 9 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію досудового розслідування до початку функціонування органів, яким законом будуть передані відповідні функції, а також функцію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, - до набрання чинності законом про створення подвійної системи регулярних пенітенціарних інспекцій.

Законом України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року № 794-VIII (далі - Закон № 794-VIII), а саме пунктом 1 частини першої статті 7 визначено, що Державне бюро розслідувань з метою виконання покладених на нього завдань здійснює гласні та негласні оперативно-розшукові, оперативно-розшукову діяльність, слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань.

З огляду на це, суд вказує, що з початком роботи Державного бюро розслідувань функції досудового розслідування (слідчі повноваження) перейшли від прокуратури до новоутвореного органу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 01 червня 2023 року у справі № 640/22782/19, від 31 жовтня 2023 року у справі № 580/34/20 та від 21 лютого 2024 року у справі №640/25472/19.

До того ж, згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону формування слідчих підрозділів Державного бюро розслідувань забезпечується за рахунок, зокрема, осіб, які протягом останнього року обіймали посади слідчих прокурорів.

Окрім того, Законом № 113-IX, що діє з 25 вересня 2019 року, продовжено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону № 1697-VII були внесені зміни.

Зокрема, частину першу статті 7 Закону №1697-VII викладено в новій редакції: слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно на «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури», а пункт 4 частини цієї статті стосовно військових прокуратур у системі органів прокуратури виключено.

Структуру Офісу Генерального прокурора затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 21 грудня 2019 року № 99-шц, зі змісту якого вбачається відсутність таких структурних одиниць, як слідчий органу прокуратури.

Крім того, на виконання положень Закону № 113-IX, прийнято наказ Генеральної прокуратури України від 23 грудня 2019 року №351 «Про день початку роботи Офісу Генерального прокурора», відповідно до якого 02 січня 2020 року визначено днем початку роботи Офісу Генерального прокурора.

Пунктом 7 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX також передбачалось, що прокурори та слідчі органів прокуратури можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Зазначене дає підстави для висновку, що внаслідок запровадженого реформування системи органів прокуратури, у оновленій структурі Офісу Генерального прокурора відсутні посади військових прокурорів та слідчих.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 травня 2024 року у справі № 640/23506/21.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище положення стосовно реформування системи органів прокуратури з урахуванням частини другої статті 81 Закону №1697-VІІ щодо складових заробітної плати прокурорів та частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ, якою врегульовано механізм перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури, суд, враховуючи визначену скаржником підставу касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України), вважає за необхідне сформулювати наступний висновок: при видачі довідки для перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури врахуванню підлягають лише ті види грошового забезпечення, які на момент здійснення такого перерахунку виплачуються особам, котрі працюють на аналогічних посадах. Враховуючи проведене реформування системи органів прокуратури, зокрема, шляхом зміни обсягу повноважень вказаного органу, до складу грошового забезпечення діючих працівників органів прокуратури не входить оклад за військове звання та надбавка за службу на посадах слідчих, що, у свою чергу, свідчить про неможливість врахування вказаних доплат при видачі довідок про розмір заробітної плати осіб, які наразі займають аналогічні посади, для перерахунку пенсії колишнім працівникам прокуратури.

При цьому суд вказує, що такий висновок не суперечить положенням частини другої статті 81 Закону №1697-VІІ, згідно якої до складу заробітної плати входять також «інші виплати, що передбачені законодавством», оскільки вказане положення стосується безпосередньо виплат, які нараховуються лише діючим працівникам органів прокуратури і не поширює свою дію на виплати, що передбачені для певних категорій посад органів прокуратори, яких на момент складання довідок вже немає у штатному розписі.

Суд також зауважує, що вказані законодавчі зміни не можуть бути розцінені як форма дискримінації осіб, які займали посади слідчих в органах прокуратури, оскільки право на зарахування стажу роботи на відповідних посадах збережено для обрахунку вислуги років, що дає право на призначення пенсії, як Законом № 1789-ХІІ (частина третя статті 50-1), так і Законом № 1697-VII (частина шоста статті 86).

Крім того, враховуючи передбачену пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 794-VIII можливість переведення осіб, що обіймали посади слідчих прокурорів до слідчих підрозділів Державного бюро розслідувань, Суд зазначає таке.

Згідно статті 20 Закону № 794-VIII заробітна плата працівників Державного бюро розслідувань складається з посадового окладу; доплати за вислугу років, доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця, доплати за науковий ступінь, тобто не включає в себе такої доплати як надбавка за службу на посадах слідчих.

Також частинами третьою та четвертою статті 19 Закону № 794-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно пунктів 5, 7 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Особам із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ, видаються державними органами за відповідними посадами на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Тому суд доходить висновку, що до складу грошового забезпечення працівників Державного бюро розслідувань (до складу яких також входять і слідчі прокурори, які скористалися правом переведення до слідчих підрозділів Державного бюро розслідувань) надбавка за службу на посадах слідчих не входить.

Вищевказане також свідчить про те, що вказана доплата не може бути складовою грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії вказаних осіб.

Отже, заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом, а тому положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, є таким, що суперечить частині другій статті 131-1 Основного Закону України.

При цьому суд зауважує, що у цій справі спір стосується врахування додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися позивачу на момент його виходу на пенсію, водночас розмір посадового окладу, визначений відповідачем у виданій ОСОБА_1 довідці, позивачем у цій справі не оспорюється.

Відповідно до частини одинадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурорам і слідчим, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором. Військові прокурори і слідчі військових прокуратур при звільненні з військової служби мають право на одержання пенсії відповідно до цієї статті або на одержання пенсії, встановленої законом для військовослужбовців.

Судом встановлено, що позивачем при звільненні використано право, що передбачене частиною одинадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, і оформлено пенсію відповідно до Закону № 1789-ХІІ.

З огляду на вищезазначене суд вважає необґрунтованими доводи позивача, оскільки за чинного законодавчого регулювання позивач не має права на отримання довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії згідно зі статтями 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, а також права на врахуванням складових грошового забезпечення, передбачених постановою КМУ № 704.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.