Справа № 160/1090/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/1090/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 року (головуючий суддя Рищенко А.Ю.)

в адміністративній справі №160/1090/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА ВІА ДНІПРО" до відповідача Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУПА ВІА ДНІПРО", звернувся 16.01.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Київської митниці, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2024/000098/2 від 21.12.2024 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100320/2024/001198 від 21.12.2024 року.

Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.05.2019 Позивачем (Покупець) було укладено Контракт № 02/2019 з іноземним підприємством GUANGZHOU DIMEIJIA IMPORT & EXPORT CO., LIMITED (Продавець). 07.10.2024 до Контракту укладено Специфікацію №06/24 на поставку товарів на умовах FОВ Гуанчжоу, Китай, на загальну суму 146453,55 доларів США. Товар за інвойсом № 06/24 від 07.10.2024 було ввезено на митну територію України та 20.12.2024 заявлено до митного оформлення за ЕМД № 24UA40U5. Позивач вважає, що надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (МК України), для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (за ціною контракту). Однак, Відповідачем було винесено оскаржувані рішення. Позивач не погоджується з доводами митного органу щодо наявності розбіжностей у документах, зокрема щодо порту відправлення (зазначаючи, що порт NANSHA є квартальним портом GUANGZHOU ), щодо залучення третіх осіб для транспортування (посилаючись на умови договору з експедитором ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА», який має право залучати третіх осіб, та наявність ланцюга договорів ), а також щодо інших зауважень митниці, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не впливають на правильність визначення митної вартості.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 року - позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2 від 21.12.2024 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2024/001198 від 21.12.2024 року.

Стягнуто з Київської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА ВІА ДНІПРО» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Свою позицію суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем було надано пакет документів, який дозволяв визначити митну вартість товарів за ціною договору. Зауваження Відповідача переважно стосуються формальних аспектів або не спростовують достовірність задекларованої митної вартості та можливість її визначення за основним методом. Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, які б унеможливлювали застосування основного методу. Зазначив, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Вказує, що декларантом не підтверджені відомості щодо складових митної вартості на транспортування, що суперечить положенням: п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України, ч. 2,9, 10 та 21 статті 58 МК України.

В частині витрат на правничу допомогу рішення суду не оскаржується.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.12.2024 Відповідачем винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2, яким скориговано митну вартість товару із застосуванням резервного методу, та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації №UA100320/2024/001198.

Підставами для коригування митної вартості Відповідач зазначив наявність розбіжностей в документах та ненадання повного пакету запитуваних документів. Позивач вважає протиправними Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2, яким скориговано митну вартість товару із застосуванням резервного методу, та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA100320/2024/001198.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів (ч. 1 ст. 52 МК України).

Декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Частиною 2 ст. 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

У разі якщо ці документи містять розбіжності або не містять всіх відомостей, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний надати додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Матеріалами справи підтверджується, що 05.05.2019 між ТОВ "ГРУПА ВІА ДНІПРО" (Покупець) та компанією GUANGZHOU DIMEIJIA IMPORT & EXPORT CO., LIMITED (Продавець, Гонконг, КНР) укладено Контракт № 02/2019.

07.10.2024 до Контракту № 02/2019 сторонами укладено Специфікацію №06/24 на поставку товарів (маски для обличчя, патчі під очі та інше) на загальну суму 146453,55 доларів США. Умови поставки: FОВ Гуанчжоу, Китай (Інкотермс 2010).

На виконання умов Контракту та Специфікації, Продавцем було виставлено інвойс (рахунок-фактуру) № 06/24 від 07.10.2024 на суму 146453,55 доларів США.

Товар було відвантажено, що підтверджується коносаментом №TJSHTMSC4335S1 від 12.10.2024, де портом відправлення зазначено NANSHA, China.

20.12.2024 Позивачем (через митного брокера) до Київської митниці було подано електронну митну декларацію (ЕМД) № 24UA40U5 для митного оформлення зазначеного товару.

Митну вартість товару було визначено Позивачем за основним методом за ціною договору (контракту).

До ЕМД було додано:

контракт № 02/2019 від 05.05.2019, специфікацію №06/24 від 07.10.2024, інвойс № 06/24 від 07.10.2024, коносамент № TJSHTMSC4335S1 від 12.10.2024, автотранспортну накладну (CMR) №P018498 від 16.12.2024, довідку про транспортні витрати № 18498 від 17.12.2024, видану ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА», рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 04.12.2024 № 5428 та від 16.12.2024 № 5612, договір транспортного експедирування №TEO38754647 від 09.01.2023 з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА» та інші документи.

Під час митного контролю спрацювали профілі ризику АСАУР, у зв`язку з чим митниця витребувала у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Листом від 21.12.2024 декларант повідомив про неможливість надання додаткових документів у 10-денний термін та просив припинити цей термін.

21.12.2024 Відповідачем винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2, яким скориговано митну вартість товару із застосуванням резервного методу, та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації №UA100320/2024/001198.

Підставами для коригування митної вартості Відповідач зазначив наявність розбіжностей в документах та ненадання повного пакету запитуваних документів. Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 МКУ).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Щодо розбіжності між портом відправлення, зазначеним в інвойсі (FOB Guangzhou), та портом відправлення, вказаним у коносаменті (NANSHA, China) суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що порт NANSHA є частиною (квартальним портом) більшого портового комплексу GUANGZHOU.

Умови поставки FOB (Франко борт) Гуанчжоу, Китай, відповідно до Інкотермс 2010, означають, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження (Гуанчжоу).

Відповідальність та витрати до цього моменту, включаючи можливу доставку товару з однієї портової зони (NANSHA) до іншої або до місця завантаження на судно в межах порту Гуанчжоу, несе продавець, і ці витрати вже включені в ціну товару.

Таким чином, зазначення в коносаменті порту NANSHA як фактичного місця завантаження, що є частиною порту Гуанчжоу, не суперечить умовам поставки FOB Гуанчжоу та не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості або неправильне визначення транспортних витрат, що включаються до митної вартості.

Щодо підтвердження транспортних витрат та залучення третіх осіб до перевезення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідач вказує, що довідку про транспортні витрати та рахунки-фактури видано ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА», тоді як у CMR перевізником зазначено LLC «BUDTRANS SARNY», і відсутній прямий договір Позивача з останнім.

При цьому, позивачем було надано договір транспортно-експедиторського обслуговування №TEO38754647 від 09.01.2023, укладений з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА».

Пунктом 2.1.1 договору №TEO38754647 від 09.01.2023 передбачено право експедитора (ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА») залучати третіх осіб для виконання своїх зобов`язань за договором від свого імені та за рахунок клієнта.

Позивач надав пояснення та документи, що ілюструють ланцюг укладених договорів:

ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА» уклало договір з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН», яке, в свою чергу, уклало договір з ТОВ «ШПІЦ ТРАК», а останнє з ТОВ "БУДТРАНС САРНИ" (LLC «BUDTRANS SARNY»).

Відповідно до умов договору №TEO38754647, всі розрахунки за організацію перевезення вантажу Позивача здійснюються безпосередньо із стороною Договору ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА», яке також несе відповідальність перед Позивачем за невиконання або неналежне виконання зобов`язань залученими третіми особами (п. 5.3.1 Договору).

Позивачем також надано довідку про транспортні витрати № 18498 від 17.12.2024 та рахунки-фактури №5428 від 04.12.2024 та №5612 від 16.12.2024, видані ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА», на загальну суму транспортних витрат за межами території України 345400,00 грн.

За таких обставин, наявність у CMR як перевізника LLC «BUDTRANS SARNY» пояснюється залученням його основним експедитором Позивача (ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН УКРАЇНА») через ланцюг договорів, що не суперечить умовам основного договору транспортного експедирування.

Витрати підтверджені документами від експедитора, з яким Позивач має договірні відносини та здійснює розрахунки.

Таким чином, сумніви митного органу щодо належного підтвердження транспортних витрат не знайшли свого підтвердження.

Крім того відсутність заявки на транспортування не спростовує факт надання транспортних послуг, а їх вартість, підтверджену договором та рахунками.

Чинне законодавство, зокрема ст. 53 МК України, не визначає заявку як обов`язковий документ для підтвердження митної вартості.

Відсутність факту оплати транспортних послуг на час митного оформлення не змінює суми зобов`язань позивача з надавачем таких послуг, адже вказані зобов`язання виникли на підставі укладеного договору, повинні бути сплачені на підставі виставлених рахунків-фактури.

Надані документи під час митного оформлення давали можливість обчислити митну вартість (вартість транспортування товару).

Відповідач стверджує, що оскільки ОСОБА_1 , який діє від Позивача як підписант контракту, є володільцем знаку для товарів та послуг «VIA BEAUTY», то Позивач зобов`язаний був зазначити суму роялті до митної вартості.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно змісту рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2 від 21.12.2024 року та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA100320/2024/001198 від 21.12.2024 вказані обставини не покладалися в основу прийняття цих рішень, а тому не можуть прийматися до уваги під час розгляду даної справи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції Позивачем було надано пакет документів, який дозволяв визначити митну вартість товарів за ціною договору.

Водночас, зауваження Відповідача переважно стосуються формальних аспектів або не спростовують достовірність задекларованої митної вартості та можливість її визначення за основним методом.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, Відповідачем не доведено наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, які б унеможливлювали застосування основного методу.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів №UA100320/2024/000098/2 від 21.12.2024 року та картка відмови в прийнятті митної декларації №UA100320/2024/001198 від 21.12.2024 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Ураховуючи те, що в частині витрат на правничу допомогу рішення суду не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.11.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова