Справа № 524/12303/25
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/524/123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 рокуАвтозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДПП НП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Гаваги Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив поновити строк звернення до суду з позовом, скасувати постанову інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Гаваги Миколи Миколайовича від 19 серпня 2025 року, серії ЕНА № 5523211 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його, позивача ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що він позивач як водій цього дня, близько 16 год. 41 хв., керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук на перехресті вулиць Сумська та Лікаря Богаєвського, здійснив поворот ліворуч при цьому не надавши перевагу в русі ТЗ котрий рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 16.6 ПДР України.

Вважав постанову протиправною та просив скасувати, оскільки правопорушення не вчиняв.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 вересня 2025 року позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору та подання доказів про наявність поважних причин пропуску 10-денного строку оскарження постанови.

Суд вживав неодноразово заходи щодо вручення позивачеві копії вказаної ухвали, яку позивач отримав 07 жовтня 2025 року.

Після часткового усунення недоліків ухвалою судді від 05 листопада 2025 року позовна заява була прийнята, було відкрито провадження у справі, залучено сторін у справі, зокрема відповідачем ДПП НП, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі з врахуванням того, що заява була підсудна вказаному суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, витребувано документи, запропоновано надати відповідачу відзив на позов, призначено справу до розгляду.

06 листопада 2025 року та 14 листопада 2025 року до суду надійшли витребувані судом матеріали справи про адміністративне правопорушення, відзив відповідача на позов, клопотання відповідача ДПП НП за підписом Запорожця Б.Є. про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку подання позову.

14 листопада 2025 року розгляд справи було відкладено внаслідок несвоєчасного подання відповідачем відзиву на позов та клопотання про залишення позову без розгляду.

Будь-які інші клопотання, письмові пояснення, відповіді на відзив, заперечення, тощо, сторін до суду не надходили.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, оглянувши відеозапис події та розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Постановою інспектора роти № 3 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Гаваги Миколи Миколайовича від 19 серпня 2025 року, серії ЕНА № 5523211 у справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що він позивач, як зазначено у постанові, цього дня, близько 16 год. 41 хв., керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA TOUR, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук на перехресті вулиць Сумська та Лікаря Богаєвського, здійснив поворот ліворуч при цьому не надавши перевагу в русі ТЗ котрий рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 16.6 ПДР України.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалася інспектором поліції у присутності позивача, постанова була оголошена позивачу після розгляду справи, від отримання копії постанови позивач відмовився.

З позовної заяви та матеріалів справи постає, що копію постанови від 19 серпня 2025 року, яку відповідач направив засобами рекомендованого поштового зв`язку, позивач отримав 28 серпня 2025 року.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У статті 122 КАС України визначено:

1. Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

4. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

5. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 123 цього Кодексу встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, а саме:

1. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

3. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

4. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Як зазначалося раніше, підставою для звернення до суду із даним позовом слугувала незгода позивача із діями відповідача щодо притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушені права та звернутися до суду за їх захистом своєчасно, починаючи з дати розгляду справи про адміністративне правопорушення та постановлення оспореної постанови, що мало місце саме 19 серпня 2025 року, враховуючи і факт присутності та участі позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення. До того ж позивач мав реальну можливість звернутися з позовом до суду в 10-денний строк з дня одержання копії постанови, тобто з 28 серпня 2025 року.

При цьому позивач не надав належні і допустимі докази на підтвердження наявності фактів вчинення незаконних дій відповідача, його службових осіб, щодо відмови у видачі копії постанови одразу після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчиненні інших незаконних дій стосовно позивача.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише 10 вересня 2025 року, тобто після закінчення десятиденного строку для оскарження постанови, який встановлено у ст. 289 КУпАП, і який за даних обставин закінчувався саме 08 вересня 2025 року, відлік якого розпочинався з наступного дня після дати отримання копії постанови 28 серпня 2025 року, з врахуванням того, що останній 10-й день оскарження постанови випав на 07 вересня 2025 року як вихідний день.

Суд констатує, що позивач, не отримав копію постанови внаслідок зловживання своїми процесуальними правами та обов`язками, свідомих умисних недобросовісних дій, проявів власної байдужості та недбалості, які полягали у фактичній відмові від отримання копії постанови та у невчиненні активних дій щодо отримання копії постанови в день її ухвалення та оголошення, та не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту наявності поважних причин пропуску строку, підстав для поновлення такого строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що строк на звернення до суду з даним позовом позивачем було пропущено без поважних на те підстав, оскільки було подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи та перевіряючи питання про наявність поважних причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Однак, з матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем так і не було надано.

Посилання позивача на наявність наказу за місцем його роботи про направлення його у відрядження не свідчить про перебування позивача у відрядженні, оскільки належних і допустимих доказів про фактичне перебування у відрядженні позивач так і не надав суду.

Крім того, суд зазначає те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Можливість своєчасного звернення з відповідним запитом до відповідача, а також до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

При цьому суд також враховував і правові позиції ВС у складі колегії суддів КАС, які були висловлені у постанові від 18 січня 2019 року у справі за № 576/1434/17 та від 18 січня 2023 року у справі за № 160/6211/21, в яких ВС зазначив, що правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. У питаннях визначення строків одразу закладена певна суперечність між інтересами однієї сторони, яка наполягає на безумовному застосуванні процесуальних строків, та інтересами іншої сторони, яка вважає, що строк варто поновити; умовний конфлікт між принципом правової визначеності та принципом права на судовий захист, обидва з яких є елементами принципу верховенства права.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Крім того суд враховує і правові позиції ЄСПЛ висловлених з приводу підстав поновлення строку звернення щодо необхідності вчинення дій по перевірці дотримання принципу res judicata, зокрема щодо встановлення наявності особливих та непереборних обставин, обставин істотного і непереборного характеру (справи «Устименко проти України», «Салов проти України»).

Будь-яких інших доказів наявності об`єктивних причин, що перешкоджали своєчасно позивачеві звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, наявності обставин істотного і непереборного характеру, зокрема у ході використання транспортного засобу 19 серпня 2025 року позивачем суду не повідомлено, а у ході розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведені обставини, факт надання судом реальної можливості подання сторонами у справі відповідних документів та доказів, а також, що позивач не подав до суду належні і допустимі докази щодо наявності поважних причин несвоєчасного звернення до суду з даним позовом, поважності пропуску строків звернення з даним позовом до суду та наявності підстав для поновлення такого строку, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом не підлягає задоволенню. При цьому клопотання представника позивача підлягає задоволенню і тому необхідно позов залишити без розгляду у зв`язку з тим, що позов було подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст. 204, 240-243, 248, 286, 293, 294 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом до ДПП НП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Клопотання представника відповідача ДПП НП Запорожця Б.Є. - задовольнити.

Залишити позов ОСОБА_1 до ДПП НП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення без розгляду у зв`язку з тим, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Ухвала виготовлена 28 листопада 2025 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її виготовлення та підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду упродовж п`ятнадцяти днів з дня виготовлення та підписання.

Суддя: