Справа № 340/3673/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 340/3673/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Сагун А.В.) в адміністративній справі №340/3673/25 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 ГУ ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати у розмірі 72294,85грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач має податковий борг і вказана заборгованість у встановленому порядку ним не сплачена. Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку всю суму податкового боргу і ним не вживаються заходи щодо погашення заборгованості самостійно, податковий орган звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року позов задоволений.

Відповідачем ОСОБА_1 на зазначене рішення суду апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач дійсно має укладений договір оренди землі та сплачує податки згідно умовам договору. Згідно податкових повідомлень-рішень податковим органом було нараховано суми з орендної плати, проте вони є різними, а отже є незрозумілою різниця сум здійснених нарахувань. Зазначає, що неодноразово звертався із заявами до місцевого органу про надання роз`яснень щодо орендної плати проте відповіді не отримував.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Судом апеляційної інстанції розгляд справи здійснено з урахуванням приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 72294,85грн, а саме по орендній платі з фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень (форма Ф) №-1128 від 19.09.2022 року в сумі 20282,24грн, та з урахуванням часткової сплати - 17975,37 грн, №3-1128 від 10.05.2023 року в сумі 23324,57 грн, №6-1128 від 10.06.2024 року в сумі 24514,13грн (а.с. 4, 6, 7), які вручені відповідачу (а.с. 6зв -7 зв), а також ППР №-1128 з урахуванням ст. 42 Податкового кодексу України, також вважається врученим (а.с. 4).

Також позивачу нараховано пеню в сумі 6480,78грн (а.с. 38-39).

Оскільки ОСОБА_1 не оскаржив податкові повідомлення-рішення та не сплатив всю суму заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виснував, що податковим органом підтверджено наявність у відповідача непогашеної суми податкового боргу, що заявлена до стягнення, а відповідач не надав докази оскарження рішень про нарахування зобов`язань з орендної плати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п.59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже для стягнення суми податкового боргу, він повинен бути узгодженим, а стягнення коштів провадиться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як свідчать матеріали справи за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 72294,85грн, що складається з сум з орендної платі з фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень (форма Ф) №-1128 від 19.09.2022 року в сумі 20282,24 грн, та з урахуванням часткової сплати - 17975,37 грн; податкового повідомлення-рішення №3-1128 від 10.05.2023 року в сумі 23324,57 грн, податкового повідомлення-рішення №6-1128 від 10.06.2024 року в сумі 24514,13 грн (а.с. 4, 6, 7), які вручені відповідачу (а.с. 6 -7); податкового повідомлення-рішення №-1128 (а.с. 4); а також нараховано пеню в сумі 6480,78 грн (а.с. 32-39).

Податкова вимога була сформована 23.10.2018 №94030-53 та вручена відповідачу (а.с. 11).

Згідно інтегрованої картки платника податків податковий борг не переривався з часу вручення податкової вимоги. (а.с. 31)

Доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень або вимоги матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки податкові повідомлення-рішення не оскаржені відповідачем у строк, встановлений ПК України, тому податкові зобов`язання, визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженим, а оскільки сума податкового боргу не сплачена у повному обсязі, вона підлягає стягненню.

Стосовно доводів скаржника про те, що він здійснював оплату за орендну землі, слід зазначити наступне.

Так податковий орган не спростовує те, що позивачем здійснювалась оплата з орендної плати. Проте згідно матеріалам справи, протягом 2024 року відповідачем здійснено сплату орендної плати з фізичних осіб в сумі 35 314,13грн, згідно платіжних доручень: № від 04.01.2024 на суму 10 800,00 грн, № від 29.10.2024 на суму 10 500,00 грн, № від 28.11.2024 на суму 11 000,00 грн, № від 12.12.2024 на суму 3014,13грн. Проте сума боргу була 101016,93грн. Сплачені відповідачем грошові кошти в сумі 35314,13грн були зараховані на погашення податкового боргу минулих років, який виник по податкових деклараціях з плати за землю (за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 3846 від 20.02.2019, № 7167 від 24.07.2020, податкових повідомленнях-рішеннях (форма Ф) № 9-1128 від 16.06.2021, та частково в сумі 2306,87грн по податковому повідомленню-рішенню №-1128 від 19.09.2022, а також пені нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України. (а.с. 31- 39).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року в адміністративній справі №340/3673/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак