Справа № 520/4994/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
28 листопада 2025 р. справа №520/4994/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В.., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про визнання протиправними дій відповідача, на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, по справі № 520/4994/25 за позовом ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі №520/4994/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просив
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. у справі № 520/4994/25;
постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з військового обліку шляхом приведення відомостей про громадянина ОСОБА_1 у відповідність паперовому військово-обліковому документу: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ;
встановити судовий контроль за виконанням ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. у справі № 520/4994/25;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 подати у визначений судом строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. у справі № 520/4994/25;
у разі неподання звіту у встановлений судом строк накласти на ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 382 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року по справі № 520/4994/25 заяву представника ОСОБА_1 в частині її подання в порядку ст. 383 КАС України повернуто заявнику.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року по справі № 520/4994/25 скасовано. Справу № 520/4994/25 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 справу Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського прийнято до розгляду.
В обґрунтування заяви зазначає, що 27.08.2025 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78938956. 10 робочих днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження минули 10.09.2025 р., проте ІНФОРМАЦІЯ_4 не вжито жодних дій на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, що підтверджується електронним військово-обліковим документом ОСОБА_1 , у якому досі присутні відомості про його перебування на військовому обліку. У АСВП також відсутні будь-які листи чи інші документи, які б підтверджували той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювались дії з виконання рішення суду. 11.09.2025 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. складено Вимогу виконавця про необхідність повідомлення протягом 3 робочих днів про виконання рішення суду. У Позивача відсутні будь-які відомості про реакцію Відповідача на дану вимогу, з чого можна зробити висновок про її ігнорування з боку відповідача, що стало підставою звернення до суду з даною заявою.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
З огляду на зміст поданої заяви та надані до неї письмові докази та додаткові пояснення, суд вважає за можливе провести її розгляд в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.
Так, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням правових висновків викладених у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення по справі набрало законної сили 05.08.2025 року.

Також, 21.08.2025 за заявою позивача Харківським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи по даній справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що на цей час ІНФОРМАЦІЯ_6 в добровільному порядку рішення суду не виконав, після відкриття виконавчого провадження ІНФОРМАЦІЯ_6 не вжито будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду в частині розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 та після отримання вимоги державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_6 також не вжив реальних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Крім того, як вказує заявник після подання до суду заяви про встановлення судового контролю виникли додаткові обставини, що свідчать про небажання виконання відповідачем виконати рішення суду та неефективність виконавчого провадження.

Так, 18.09.2025 р. до виконавчого провадження долучено лист ІНФОРМАЦІЯ_7 № 1561, в якому зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 направив на адресу стягувача лист, який містить пропозиції щодо шляхів (способів) виконання вказаного судового рішення. Боржник пропонує ОСОБА_1 «прибути за адресою: АДРЕСА_1 та надати відомості та їх документальне підтвердження, які визначені положеннями ст. 37 Закону України «Про військовий облік і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 року № 1487».

Аналогічний за змістом лист №1743 від 02.10.2025 відповідачем також надано на за результатом прийняття постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 року.

19.09.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Щеглаков І.Е. звернувся до старшого державного виконавця Антосік І.О. із клопотанням про накладення штрафу на боржника ІНФОРМАЦІЯ_6 , але жодного рішення за вказаним клопотанням виконавцем прийнято не було.

Крім того, позивач вказує, що 30.09.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. складено Вимогу виконавця про необхідність повідомлення протягом 3 робочих днів про виконання рішення суду, але жодної реакції відповідача на зазначу вимогу не послідувало.

Отже, на цей час рішення суду інстанції у справі № 520/4994/25 від 26.05.2025, яке набрало законної сили 05.08.2025 є невиконаним в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням правових висновків викладених у цьому рішенні.

Про будь-які обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання вищевказаного судового рішення, або заходи, які вживаються відповідачем для виконання судового рішення суд не проінформовано.

Надіслання відповідачем листів, № 1561 та №1743 не може вважатися належним доказом виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р.

Так у наданих листах ІНФОРМАЦІЯ_8 вказує на необхідність явки ОСОБА_1 до ТЦК для розгляду його заяви.

Разом з тим, чинне законодавство не передбачає особистої явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для виконання рішення суду та внесення виправлень до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У п.4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ №559 від 16.05.2024 р., зазначено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви. Порядок №559 покладає обов`язок щодо внесення змін до Реєстру військовозобов`язаних безпосередньо на ТЦК. При цьому, даний порядок визначає, що єдина дія, яку повинна вчинити особа, - це подати до ТЦК заяву про виправлення даних в реєстрі, що і зробив ОСОБА_1 . Порядок №559, як і інше застосовне законодавство не передбачає необхідність персональної явки до ТЦК для внесення змін до реєстру.

Крім того, лист ІНФОРМАЦІЯ_7 № 1561, який є аналогічний за змістом наданого відповідачем листа № 1743 в частині необхідності прибути до ТЦК для розгляду заяви, вже був предметом судового розгляду під час апеляційного провадження, і оцінка таким діям Відповідача вже була надана апеляційним судом.

Таким чином, посилання Відповідача на те, що направлення ОСОБА_1 листа від 02.10.2025 р. №1743 є належним способом виконання рішення суду, є безпідставними.

На час розгляду заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача, на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України доказів виконання рішення суду матеріали справи не містить.

Суд наголошує, що за правилами статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будьяких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільноправових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин 2, 4 вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З наведених вище норм вбачається, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 383 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Так, стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення по справі, що порушує права та законні інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є можливим, зокрема, у разі встановлення факту порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду.

Суд зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням правових висновків викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Отже, суд не вирішував питання про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з військового обліку шляхом приведення відомостей про громадянина ОСОБА_1 у відповідність паперовому військово-обліковому документу: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , а тому і підстави для задоволення заяви в цій частині у суду відсутні.

Разом із тим, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням правових висновків викладених у цьому рішенні, суд приходить до висновку про наявність підстав часткового задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 249, 256, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про визнання протиправними дій відповідача, на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, по справі №520/4994/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. у справі № 520/4994/25.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про внесення виправлення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням правових висновків викладених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі №520/4994/25.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. у справі № 520/4994/25.

Про вжитті заходи повідомити Харківській окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.