Справа № 300/1591/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" листопада 2025 р. справа № 300/1591/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І. розглянувши в порядку письмового провадження заяви ОСОБА_1 від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 , про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального центру з БПД, який не виконав вимоги ст. 26 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» і не забезпечив позивача своєчасно наданою безоплатною вторинною правничою допомогою по справах №0001196, №300/4699/22, №344/11490/23, №344/16185/23;

- стягнути з Західного міжрегіонального центру з БПД на користь позивача моральну шкоду в сумі 240 000 євро;

- визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального центру з БПД, який не проконтролював виконання доручень від 27.11.2023 №017/04.3/1783 та №017/04.3/1782;

- зобов`язати Західний міжрегіональний центр з БПД вчинити дії для виконання доручень адвокатами;

- визнати частково протиправними і скасувати наказ Західного міжрегіонального центру з БПД від 18.02.2025 №3-БВПД/017/06.1-2/47 в частині підстави заміни адвоката п. 10 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», наказ Західного міжрегіонального центру з БПД від 31.05.2024 №3-БВПД/017/07-5/211 в частині підстави п. 10 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»;

- визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального центру з БПД, який не виконав своїх договірних обов`язків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2023 №1163, а саме не запитував з метою проведення моніторингу якості, повноти, своєчасності надання ОСОБА_1 безоплатної правничої допомоги ОСОБА_2 ; не спостерігав за роботою адвоката ОСОБА_2 у засіданні; не звертався з поданням до комісії з оцінювання якості надання правничої допомоги клієнту адвокатом ОСОБА_2; не звертався до КДКА зі скаргою на адвоката ОСОБА_2; не подав клопотання до координаційного центру БПД про виключення адвоката ОСОБА_2 з реєстру адвокатів, які надають БПД;

- визнати протиправною бездіяльність і дії ОСОБА_2 , який не виконав вимоги ст. 26 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» і не забезпечив позивача своєчасно наданою безоплатною вторинною правничою допомогою по справах №0001196, №300/4699/22, №344/11490/23, №344/16185/23;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 240 000 євро;

- стягнути з Західного міжрегіонального центру з БПД та ОСОБА_2 солідарно на користь позивача процесуальні витрати в сумі 80 000 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 суд задовольнив заяву ОСОБА_1 , постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

20.11.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду справи № 300/1591/25. Вказана заява мотивована тим, що суддя Кафарський В.В. в іншій адміністративній справі постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та зобов`язав позивача усунути недоліки такої позовної заяви у спосіб сплати судового збору в розмірі 17500,00 грн., незважаючи на те, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, хворіє і залишився без майна. ОСОБА_1 зазначив, що за наявності таких же підстав для звільнення від сплати судового збору, суддя Кафарський В.В. в цій справі № 300/1591/25 звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору, що на думку позивача, є проявом «прихильності» судді Кафарського В.В. до позивача.

Цього ж дня 20.11.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду справи № 300/1591/25. Вказана заява мотивована тим, що суддя Кафарський В.В. призначив судове засідання в цій справі № 300/1591/25 без погодження з ОСОБА_1 на 23.12.2025 о 10:00 год., в якого на вказаний день та час є інші судові засідання в інших справах, де позивачем є ОСОБА_1. На думку позивача, в такий спосіб суддя Кафарський В.В. умисно створює для позивача перешкоди для участі в судових засіданнях.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 передано адміністративну справу № 300/1591/25 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2025 для розгляду заяв ОСОБА_1 від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. визначено суддю Боршовського Т.І.

Розглянувши заяви ОСОБА_1 від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25, суд вказує на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 36 КАС України. Так, згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної ж Статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. В даному випадку стаття 37 КАС України визначає умови недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Відповідно до частини третьою статті 36 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі "Салов проти України" (заява № 65518/01), рішення від 05 вересня 2005 року, Європейський суд з прав людини зазначив:

80. Суд повторює, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до статті 6 параграф 1, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (див. Findlay v.theUnitedKingdom, рішення від 25 лютого 1997р., Reports 1997-I, с.281, параграф 73).

81. Суд далі нагадує, що "неупередженість", в сенсі статті 6 параграф 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, параграф 31 та Thomannv.Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.815, параграф 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа "Білуха проти України, заява N 33949/02, рішення від 09 листопада 2006, пункт 50). Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (справа "Білуха проти України, заява N 33949/02, рішення від 09 листопада 2006, пункт 52).

З огляду на зміст заяв від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25, ОСОБА_1. як на підставу для відводу судді вказав на постановлення суддею ухвал про звільнення позивача від сплати судового збору в цій справі № 300/1591/25 та не звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в іншій справі.

Таким чином, доводи позивача фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з процесуальним рішенням суду в іншій справі. Однак вказані обставини згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України не можуть бути підставою для відводу судді.

Окрім цього, позивачем на наведено доказів того, що постановлення такої ухвали суддею Кафарським В.В. в іншій адміністративній справі (про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання доказів сплати судового збору за подання позову до суду), свідчить про упередженість судді Кафарського В.В. щодо позивача саме при розгляді справи № 300/1591/25, тобто не доведено того, що такі побоювання ОСОБА_1 є об`єктивно обґрунтованими.

Щодо іншої заяви від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25, то ОСОБА_1. як на підставу для відводу судді вказав на призначення судового засідання в цій справі № 300/1591/25 без погодження з ОСОБА_1 дати та часу його проведення.

Судом встановлено, що судове засідання в адміністративній справі № 300/1591/25 було призначено на 20.11.2025 о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

Вказане судове засідання 20.11.2025 не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії в Івано-Франківському окружному адміністративному суді, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 20.11.2025 та актом від 21.11.2025 № 01-12.02/02/25 щодо знеструмлення мережі суду, вихід з ладу комп`ютерних програм чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування автоматизованої системи.

Наступне судове засідання призначено на 23.12.2025 о 10:00 год. без з`ясування думки сторін щодо дати такого засідання, оскільки 20.11.2025 судове засідання в цій справі № 300/1591/25 не відбулося, а тому не було можливості поставити таке питання на обговорення за участі усіх сторін.

Вищевказані доводи позивача, за відсутності доказів протилежного, самі по собі не можуть свідчати про обґрунтованість сумнівів позивача в неупередженості судді Кафарського В.В.

Окрім цього, суд ще раз звертає увагу на те, що такий довід позивача фактично зводиться до незгоди ОСОБА_1 з процесуальним рішенням суду в частині компетенції суду щодо визначення дати, часу та місця проведення судового засідання у справі, що згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу судді.

Водночас позивачем не вказано інших обставин щодо підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_1 від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25.

Керуючись статями 36, 39, 40, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_1 від 20.11.2025 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи № 300/1591/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 , про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення, постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.