Справа № 619/3843/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 619/3843/25 пров. № А/857/38159/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М.

за участю представників сторін:

від позивача Шевченко Д.С.

від відповідача Тищенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Харківській області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2025 року у справі № 619/3843/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Харківській області, інспектора відділення поліції № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області Кудінова Андрія Олексійовича про скасування постанови (головуючий суддя Олійник М.Ю., м. Івано-Франківськ),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Харківській області (далі відповідач, ГУНП у Харківській області), інспектора відділення поліції № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області Кудінова Андрія Олексійовича в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4293358 від 17.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою, на підставі за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, буду позбавленим спеціального права на таке судовим рішенням.

Позивач не погоджувався зі спірною постановою з тих мотивів що постанова прийнята працівником поліції без дослідження доказів. Позивачу не повідомлялось про початок, хід та результати розгляду справи, про права які він має під час розгляду справи, а також йому не було надано примірника постанови, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі. Примірник постанови позивачу не було надіслано, про що свідчить незаповнена графа про надсилання постанови рекомендованим листом, у зв`язку з чим, дана постанова прийнята необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Поряд з цим, позивач вважав, що інспектор відділення поліції № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області Кудінов Андрій Олексійович не мав повноважень розглядати справу про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 20225 року позов задоволено:

- постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4293358 від 17.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасовано.

- провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрито.

За висновками суду першої інстанції відповідач не довів відповідними доказами факт керування позивачем транспортним засобом.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, відповідач не досліджував документ, на підставі якого позивач позбавлений права керування транспортними засобами, в тому числі його наявність, оскільки, покликання на відповідні обставини у спірній постанові відсутні. Суд першої інстанції встановив, що у постанові про адміністративне правопорушення відповідач покликається на те, що позивач керував транспортним засобом, як такий, що позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішенням Дзержинського районного суду м. Харків, від 15.04.2024.

Разом з тим, суд першої інстанції звернув увагу на те, що у постанові немає покликання на номер справи у якій суд прийняв рішення про позбавлення позивача права керування транспортним засобом. Також відповідач не долучив її копії як до оскарженої постанови, так і до відзиву на позов.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Помилковість висновків суду першої інстанції відповідач обґрунтовує покликанням на те, що відсутність номера справи не є істотним порушенням, яке може бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, на підтвердження правомірності винесення постанови ЕНА № 4293358 від 17.03.2025 представником ГУНП в Харківськіи? області у відзиві на позовну заяву зазначено про те, що на момент винесення постанови в інформаціи?ніи? підсистемі Національноі? поліціі? відображалася постанова Дзержинського раи??онного суду Харківськоі? області від 15.04.2024 у справі No 638/4432/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 тисяч гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Вимоги до змісту постанови передбачені ст. 283 КУпАП, а відтак, на думку відповідача, номер судовоі? справи, за результатами розгляду якоі?? було прии?нято рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами не є обов`язковим реквізитом постанови.

У відповідь на апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому проти вимог відповідача заперечує, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що наявність чи відсутність позивача в будь-яких базах даних не має жодного правового значення, доки відповідачем не доведено факт керування позивачем транспортним засобом. Позивач вважає, що відповідач так і не надав доказів того, що ОСОБА_2 взагалі перебував на місці подіі? 17.03.2025 та керував автомобілем. Вважає, що без доведення цього факту, всі подальші міркування про те, чи був він позбавлении? права керування є безпідставними. Обов`язок доказування вчинення правопорушення лежить на відповідачеві, і цеи? обов`язок ним не виконано, що правильно встановлено судом першоі? інстанціі?.

Крім того, у відзиві позивач наполягає на тому, що намагається звести всю аргументацію позивача та суду першої інстанції до формального недоліку покликаючись на практику Верховного Суду щодо «формальних порушень».

Також у відзиві наявні покликання на неправильну кваліфікацію правопорушення, а також відсутність у посадової особи відповідача повноважень на складання постанови щодо правопорушення у сфері дорожнього руху, з огляду на належність такої посадової особи до іншого, а ніж патрульна поліція, підрозділу.

Разом з тим, у відзиві, позивач просить апеляційний суд стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представника позивача повідомлено про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення повістки-повідомлення до електронного кабінету користувача підсистеми «Електронний суд»

Відповідачів повідомлено про дату, час та місце слухання справи шляхом направлення повістки-повідомлення в електронний кабінет.

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує з мотивів вказаних у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судове засідання не з?явився.

Інспектор відділення поліції № 3 (м. Дергачі) Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області Кудінов А.О. в судове засідання не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

За змістом спірної постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №4293358 від 17.03.2025 року, ОСОБА_1 , 17.03.2025 року о 21 год. 00 хв. за адресою: Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Незалежності буд. 15, керував автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати за рішенням Дзержинського районного суду м. Харків, від 15.04.2024. Зафіксовано на бодікамеру /116. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Не погодившись із спірною постановою позивач подав до суду позов.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції позивач враховує наступне.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за це порушення Правил дорожнього руху передбачена ч. 4 ст.126 КУпАП, згідно з якою, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вірно з`ясовано судом першої інстанції - відповідач не надав жодних доказів які підтверджували участь позивача в описаній в спірній постанові події, що є ключовим у вирішенні цього спору. Таким чином, з`ясування усіх подальших питань щодо спірних відносин позбавлені змісту.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2025 року у справі № 619/3843/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 26.11.25