Справа № 380/5199/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5199/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 93 від 23.12.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) призначити з 17.12.2024 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України Про прокуратуру, зарахувавши при цьому до вислуги років період безперервного перебування на посадах в органах прокуратури з 08.02.2002 по час звернення - 17.12.2024, та половину строку навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого - 2 роки 2 місяці та 19 днів.

Ухвалою від 20.03.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач подав через вебпортал Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. Однак, рішенням за результатами розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з підстав відсутності необхідного стажу та неповноти наданих документів.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

17.12.2024 ОСОБА_1 , подав через вебпортал Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію. Таким органом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення №93 від 23.12.2024 за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 17.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Як передбачено частиною 2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 5 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Згідно з частиною 8 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 13 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Отже, за наявності вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років, позивач може набути право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював:

- у період з 01.09.1997 по 29.06.2002 навчався в Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого;

- 08.02.2002 призначений помічником прокурора Шевченківського району м. Києва;

- 17.07.2003 призначений старшим помічником прокурора Шевченківського району м. Києва;

- 29.03.2004 призначений прокурором відділу нагляду за додержанням законів;

- 27.09.2007 переведений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ;

- 16.01.2008 переведений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ;

- 09.07.2009 переведений заступником прокурора Подільського району м. Києва;

- 10.03.2011 переведений заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ;

- 08.07.2011 переведений заступником начальника організаційно-контрольного відділу прокуратури м. Києва;

- 23.02.2012 переведений заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ;

- 28.05.2012 переведений заступником прокурора Печерського району м. Києва;

- 17.10.2012 звільнений з посади;

- 18.10.2012 призначений заступником начальника відділу супроводження інформаційних систем управління інформації та зв`язку в порядку переведення з прокуратури м. Києва;

- 01.09.2014 призначений заступником начальника відділу супроводження інформаційних систем управління забезпечення роботи інформаційних систем;

- 02.10.2015 переведений заступником начальника відділу супроводження інформаційних систем управління інформаційних технологій;

- 17.03.2016 призначений начальником відділу відділу впровадження та супроводження інформаційних систем;

- 23.06.2016 призначений начальником відділу впровадження та супроводження інформаційних систем;

- 22.12.2018 призначений заступником начальника управління інформаціїних технологій;

- 02.01.2020 переведений заступником начальника Департаменту інформаційних технологій Офісу Генерального Прокурора.

Як видно з оскарженого рішення, за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 17.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У такому зазначено, що страховий стаж особи становить 27 років 01 місяць 01 день (зараховано по 30.09.2024). Стаж особи за вислугу років (слідчі, прокурори) становить 24 роки 08 місяців 02 дні (в тому числі навчання в юридичному вузі - 02 роки 05 місяців).

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами прийнято рішення про відмову, оскільки до матеріалів ЕПС заявником долучено скановану копію паспорта.

Додатково:

До документів електронної пенсійної справи долучено довідки про складові заробітної плати №21-235 із датою видачі 26.11.2024. Для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» необхідно долучити довідку про складові заробітної плати із датою, що відповідає даті звернення.

Щодо посилання відповідача що, за доданими документами прийнято рішення про відмову, оскільки до матеріалів ЕПС заявником долучено скановану копію паспорта, суд зазначає таке.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу другого пункту 1.1 Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Також, відповідно до абзацом третього пункту 2.23 розділу ІІ Порядку до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Таким чином, законодавством передбачено можливість подання заяви та доданих до неї документів у сканованій формі.

Крім цього, відповідно до оскаржуваного рішення страховий стаж особи становить 27 років 01 місяць 01 день (зараховано по 30.09.2024). Разом з тим, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 17.12.2024.

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Отже, суд висновує, що з урахуванням приписів частини 1 та 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» страховий стаж позивача повинен враховуватися станом на день звернення особи із призначенням пенсії.

Однак, в порушення вищенаведених норм законодавства, відповідач протиправно зарахував стаж позивача по 30.09.2024, а не станом на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 93 від 23.12.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Однак, згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення та перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи NR (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, у випадку коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення, та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Таким чином, суд вважає за необхідне повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України Про прокуратуру та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з ГУ ПФУ у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 93 від 23.12.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України Про прокуратуру та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.