Справа № 520/16452/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Справа № 520/16452/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом фізичної ососби-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу № 084213 від 05.06.2025 в розмірі 340,00 гривень; - визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу № 084213 (виправлена) від 05.06.2025 у розмірі 17 000,00 гривень; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 квітня 2025 року був зупинений транспортний засіб марки DAF, LAMBERET, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 , транспортним засобом керував водій ОСОБА_2 . При перевірці було складено АКТ АР № 065125 (додаток 4). В акті зазначено що відповідно до ТТН №16 від 23 квітня 2025 року (додаток 6) автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 здійснив порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону, а саме: товарно-транспортна накладна оформлена з порушенням вимогам ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: відсутній код ЄДРПОУ автомобільного перевізника, відсутні відомості про транспортний засіб, а саме: довжина, ширина, висота, в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.3 Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевозки документів визначених ст.48 цього Закону, а саме: відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.05 червня 2025 року прийнято постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №084213 до ФОП ОСОБА_1 , яка зазначена як автомобільний перевізник і зазначено що допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (згідно акту від 23.04.2025 № AP 065123). 21.06.2025 ФОП ОСОБА_1 отримала знову туж саму постанову №084213 (додаток 9) але у рядку адміністративно- господарський штраф у сумі 340 гривен перекресленеі написано від руки 17000 гривен. Наводить аргументи про те, що не є автомобільним перевізником на момент складання акту про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а тому не міг бути притягнути до відповідальності у відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт». Просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргумент про те, що за результатами розгляду акту № АР 065123 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.04.2025 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 084213 від 05.06.2025 за порушення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», але помилково в постанові зазначено штраф у сумі 340,00 грн. 19.06.2025 доповідною запискою було проінформовано в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про допущену помилку та виправлено на вірну суму. Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Звертаємо увагу суду, що перелік документів згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним. У товарно-транспортній накладній № 16 від 23.04.2025, яку надано інспектору водієм та яка міститься в матеріалах справи зазначено: - автомобільний перевізник - «ФОП ОСОБА_3 »; - вантажоодержувач «ФОП ОСОБА_3 ». Тому, товарно-транспортна накладна № 16 від 23.04.2025, з огляду на відсутність відомостей про автомобільного перевізника, а саме: повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків є документом без можливості (без зазначення РНОКПП) однозначно встановити особу «автомобільного перевізника». Водієм повідомлено, що перевізником є ОСОБА_3 » У ЄДРЮОФОП та ГФ (надається) міститься 17 записів про фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (як повідомлено водієм). Варто зазначити, що до суду позивач надає зовсім іншу товарно-транспортну накладну, в якій зазначено автомобільного перевізника з кодом ЄДРПОУ. Попри те при підготовці розгляду справи про порушення автомобільного законодавства проведено моніторинг ЄДРЮОФОП та ГФ та наявних у відділі попередніх постанов та виявлено наступне. ОСОБА_4 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію є власником транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (відомості про ідентифікаційний код відсутні). У ЄДРЮОФОП та ГФ (надається) міститься 1 запис про фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 , який зареєстрований у м. Запоріжжя. ОСОБА_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію є власником напівпричепу LAMBERET, державний номерний знак НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Між тим, Відділом виносилась постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034793 від 05.10.2023 відносно ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.07.2025 8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .) Указана постанова прийнята на підставі акту № АР 026166 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2023, в якому зафіксовано той самий транспортний засіб з напівпричепом, під керуванням того самого водія ОСОБА_2 . Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034793 від 05.10.2023 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачена та не оскаржувалася. Просить у позові відмовити.

Позивачем подано до суду заперечення на відзив, які містять пояснення аналогічні змісту викладених обставини у позові.

Ухвалою суду від 30.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін.

Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 є власником напівпричепу LAMBERET, державний номерний знак НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

23 квітня 2025 року відповідачем складено акт №065125 про проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, про те що 23.04.2025 о 09 год 08 хв проведено перевірку трасопрного засобу марки DAY LAMBERET НОМЕР_5 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_4 , водій ОСОБА_2 , автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 під час перевірки установлено порушення: порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону, а саме: товарно-транспортна накладна оформлена з порушенням вимогам ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: відсутній код ЄДРПОУ автомобільного перевізника, відсутні відомості про транспортний засіб, а саме: довжина, ширина, висота, в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.3 Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевозки документів визначених ст.48 цього Закону, а саме: відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж. Акт підписано водієм транспортного засобу та посадовою особою відповідача.

На підставі даного акту перевірки, начальником відділу Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті постановлено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 084213 від 05.06.2025, якою до позивача за порушення ст. 48 Закону України «про автомобільний транспорт», відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 340,00 грн, яку у подальшому виплавлено на 17000,00 грн.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III Про автомобільний транспорт (далі - Закон № 2344-III) регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі по тексту - Положення), відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно із пунктами 4, 5, 8 Положення від 11.02.2015 №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, у тому числі:

здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з п. 2 Порядку № 1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Згідно з п. 14 Порядку № 1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абз. 2 п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктами 20, 21 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 25 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Пунктом 27 Порядку № 1567 установлено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до відповідальності за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ у зв`язку з ненаданням до перевірки документів.

Водночас, позивач наполягає на незаконному притягненні його до відповідальності за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, як неналежного суб`єкта, який у спірному випадку не є автомобільним перевізником.

Частиною першою статті 34 цього Закону передбачено, що автомобільний перевізник повинен виконувати, зокрема, вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39і48цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка .Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що Законом України Про автомобільний транспорт передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.

Суд зазначає, що автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу, а не власник/користувач транспортного засобу.

Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 08.05.2025 у справі № 520/15410/23, від 20.05.2025 у справі № 120/4525/23.

Отже аналізуючи положення ст.48 Закону №2344-ІІІ законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Суд установив у матеріалах справи міститься дві товаро-транспортних накладних від 16.04.2025 № 16, форми №1-ТН, які подані сторонами, а саме:

ТТН подана позивачем до адміністративного позову, яка містить відомості про автомобільного перевізника ФОМ ОСОБА_3 , код ЄДРПОУ ;

ТТН подана відповідачем до відзиву, яка містить відомості про автомобільного перевізника ФОМ ОСОБА_3 , тобто без зазначення код ЄДРПОУ, яка була надана водієм під час складання акту від 23.04.2025.

Суд надає оцінку ТТН, яка надана водієм транспортного засобу під час проведення перевірки 23.04.2025, як належному доказу, який містить дані про певні обставини та не бере до уваги ТТН, подану позивачем до позовної заяви.

На 03 хвилині відеофайлу 5517MEDIA_ID0889_S інспектор після дослідження наданих документів, повідомляє водія про виявлені правопорушення, які будуть зафіксовані у акті (товарно-транспортної накладної встановленої форми на вантаж або інший визначений законодавством документ). Водієм повідомлено, що перевізником є « ОСОБА_3 ». Дані обставини перевірно судом шляхом дослідження електронного доказу та беруться судом до уваги.

Відповідач наводить аргументи про те, що ТТН, яка надана під час складання акту не містила коду платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків є документом без можливості (без зазначення РНОКПП) однозначно встановити особу «автомобільного перевізника».

Попри те варто зауважити, що будь-яких документальних відомостей про те, що ФОП ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, відповідачем, під час здійснення перевірки, виявлено не було. Подана під час складання акту ТТН не містила відомостей про ФОП ОСОБА_1 без зазначення РНОКПП, а містила відомості про ФОП ОСОБА_3 , без зазначення РНОКПП.

З огляду на викладене вище, суд прийшов переконання про те, що позивач у спірних відносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України Про автомобільний транспорт, а тому не може нести відповідальність на підставі статті 60 цього Закону, оскільки за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж, у зв`язку з чим адміністративний позов ТОВ Зоря підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що відносно ФОП ОСОБА_1 (власник вищевказаного транспортного засобу (спеціалізованого напівпричепу)) відділом приймалась постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034793 від 05.10.2023 та указана постанова прийнята на підставі акту № АР 026166 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2023, в якому зафіксовано той самий транспортний засіб з напівпричепом, під керуванням того самого водія ОСОБА_2 ; постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034793 від 05.10.2023 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачена та не оскаржувалася, суд оцінює критично, адже такі відомості не можуть бути належними доказами у вирішенні питання щодо застосування до позивача адміністративно-господарської санкції, яка має індивідуальний характер та може застосовуватись виключно за вчинення конкретного інкримінованого правопорушення та конкретною особою та за кожне правопорушення окремо накладається адміністративно-господарський штраф.

Щодо позовних вимог про оспорювання постанови від 05.06.2025 № 084213 із різними сумами адміністративно-господарського штрафу (340,00 грн та 17000,00 грн), суд бере до уваги пояснення сторони відповідача щодо допущення технічної описки при зазначенні розміру штрафу, адже за порушення ст. 48 Закону (перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону), передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, а відтак розмір 340,00 грн суд розцінює як технічною опискою, адже не відповідає законодавчо визначеній правовій нормі.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що за конкретне правопорушення відносно позивача прийнято одну постанову від 05.06.2025 №084213 із визначення розміру адміністративно-господарський штрафу за інкриміноване правопорушення у сумі 17000,00 грн, а відтак необхідно визнати протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Інші доводи сторін, які наведені у заявах по суті, суд надав оцінку у сукупності із іншими наявними у справі доказами, попри те такі не вплинули на висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного суд прийшов переконання про необхідність задоволення позову частково.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнано протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.06.2025 № 084213 про накладення адміністративно-господарського штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Державної служби України з безпеки па транспорті на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач фізична особа-и-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, будинок № 5, Держпром, 6 під, 7 поверх, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 28.11.2025.

Суддя М. І. Садова