Справа № 420/37372/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 листопада 2025 року

м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому - ОСОБА_1 , грошової компенсації за не отримане речове майно за весь період служби з 04.04.2024 по 30.07.2025 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з в/ч НОМЕР_1 30.07.2025 року;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , грошову компенсацію за не отримане речове майно за весь період служби з 04.04.2024 по 30.07.2025 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з в/ч НОМЕР_1 30.07.2025 рік.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України.

Після відкриття провадження судом встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду щодо вимог про невиплату грошової компенсації за неотримане речове майно, оскільки чпірні правовідносини стосуються проходження публічної служби.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

При цьому суд враховує приписи ч.5 ст.242 КАС України та відповідні висновки Верховного Суду.

Судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду прийнято постанову від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Для вирішення вказаного правового питання Верховний Суд у наведеній постанові визначив правову природу такої компенсації, строки її виплати та дійшов настпуного правового висновку.

Зі змісту положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

Варто також мати на увазі, що речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців) та інвентарним майном, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.

Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, судова палата зазначила, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

Стаття 116 КЗпП оперує поняттям «всі суми, що належать працівнику», а стаття 117 цього Кодексу передбачає санкцію за невиплату відповідних сум при звільненні.

Чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 КЗпП України.

Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно визначено, що спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Вказаний висновок викладений також Верховним Судом у постанові від 20.11.2025 у справі №260/1942/24.

У цій справі №420/37372/25 всі належні до виплати суми позивача ОСОБА_1 повідомлено наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 212 від 30.07.2025, яким позивача виключено зі списків особового складу. При цьому у цьому наказі вказано, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно мобілізованим військовослужбовцям запасу не передбачена.

Остаточною датою проходження військової служби є 30.07.2025.

Отже, з моменту виключення зі списків особового складу, щонайменше з 01.08.2025 позивачу відомо про бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації за неотримане речове майно.

Проте, з позовом до суду позивач звернувся 05.11.2025, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання представника позивача в підтвердження дотримання строку звернення до суду на звернення до відповідача із адвокатським запитом і отримання відповіді на нього № 03/2755 від 23.10.2025, адже згідно з позицією Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, викладеної у постанові від 14.12.2023 у справі № 380/1785/21 звернення позивача до відповідача з адвокатським запитом і отримання листа у відповідь на запит не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації права і ця дата не пов`язана з початком перебігу строку звернення до суду».

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАС України).

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунуті шляхом: надання до суду відповідно до вимог ст.123,161 КАС України заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням причин поважності його пропуску, а саме об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкоддами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Також суд повідомляє, що у разі ненадання заяви про поновлення пропущеного строку звернення, недоліків позову, або визнання причин пропуску строку неповажними позов буде залишений без розгляду у відповідності до п.7 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 171, 240, 242, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде залишений без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва