Справа № 569/15075/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 569/15075/25 пров. № А/857/45167/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року у справі № 569/15075/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Кучина Н.Г.,

час ухвалення рішення 13.10.2025 року,

місце ухвалення рішення м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення 13.10.2025 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4983527 від 15 червня 2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що позивачка на місці зупинки транспортного засобу, не пред`явила жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про наявність дозволу на відступ від вимог дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, зокрема подорожніи? лист, товарно-транспортну накладну чи інші документи, що обґрунтовували б і?і? діі?. Крім того, ОСОБА_1 діи?сно на короткии? час показала посвідчення водія, однак миттєво и?ого забрала, чим позбавила поліцеи?ського можливості ознаи?омитися з документом, перевірити зазначені у ньому дані та здіи?снити належну фіксацію інформаціі?. Після цього ОСОБА_1 відмовилася повторно пред`явити документи для огляду, чим фактично не виконала свіи? законнии? обов`язок, визначении? частиною другою статті 16 Закону Украі?ни «Про дорожніи? рух».

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неповно досліджено матеріали справи при винесенні оскаржуваної постанови, що є безумовною підставою для скасування ухваленої постанови в такій справі. При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою патрульного поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УРО в Рівненській області рядового Мельника Богдана Сергійовича серії ЕН 4983527 від 15.06.2025 року, В.Л.Крилову притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 15.06.2025 о 12 год. 34 хв. в м.Рівне по вул. С.Петлюри, вона, керуючи транспортним засобом «LAND ROVER RANGE ROVER» НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського не пред`явила у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії. А також порушила вимоги дії знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена», а саме здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п.2.1 ПДР.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила).

Як вбачається з відеозапису з боді-камери працівника поліціі?, Позивачка на місці зупинки транс-портного засобу, не пред`явила жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про на-явність дозволу на відступ від вимог дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, зокрема подорожніи? лист, товарно-транспортну накладну чи інші документи, що обґрунтовували б і?і? діі?.

Дорожніи? знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження ванта-жу). Таким чином, у поліцеи?ських були наявні достатні підстави для складання адміністра-тивного матеріалу за частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки подорожніи? лист, якии? Позивачка долучила до позовноі? заяви і яким підтверджується право на доставку вантажу за адресою: м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 6-Б, не спростовує факту відсутності цього документа під час зупинки 15.06.2025, адже тоді він не був пред`явлении? працівникам поліціі?. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону Украі?ни «Про дорожніи? рух», водіи? зобов`язании? мати при собі посвідчення водія, реєстраціи?нии? документ на транспортнии? засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правовоі? відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховии? сертифікат «Зелена карт-ка»), пред`явити у спосіб, якии? дає можливість поліцеи?ському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраціи?ному документі на транспортнии? засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортно-го засобу, чиннии? внутрішніи? електроннии? договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальніи? формі страхового поліса (на електронному або паперовому носіі?, або відображення інформаціі? про и?ого наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Закон Украі?ни «Про національну поліцію» та ПДР Украі?ни встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцеи?ського пред`явити для перевірки документи. Суд першоі? інстанціі? у своєму рішенні визнав, що громадянка ОСОБА_1 діи?сно на короткии? час показала посвідчення водія, однак миттєво и?ого забрала, чим позбавила поліцеи?ського можливості ознаи?омитися з документом, перевірити зазначені у ньому дані та здіи?снити належну фіксацію інформаціі?.

Після цього ОСОБА_1 відмовилася повторно пред`явити документи для огляду, чим фактично не виконала свіи? законнии? обов`язок, визначе-нии? частиною другою статті 16 Закону Украі?ни «Про дорожніи? рух».

Такі діі? свідчать про формальне і недобросовісне виконання водієм своі?х обов`язків, оскільки пред`явлення документів повинно здіи?снюватися не символічно, а в такии? спосіб, щоб поліцеи?ськии? міг реально ознаи?омитися з і?хнім змістом і перевірити достовірність.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не пред`явила документи належним чином, чим порушила вимоги статті 16 Закону Украі?ни «Про дорожніи? рух», пунктів 2.1 та 2.4 Правил дорожнього руху Украі?ни, а також законну вимогу працівників поліціі?.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) / судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

Досліджуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення та докази в підтвердження таких діянь, що надані відповідачем по справі, судом оглянуто відеозапис з індивідуальної камери поліцейського, якою зафіксовано рух транспортного засобу позивача без увімкнених задніх габаритних ліхтарів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпП, оскільки в ній містяться точні дані, які відповідають вчиненому адміністративному правопорушенню та обставинам розгляду адміністративної справи. Відповідачем надано належні та допустимі докази, що стверджують факт вчинення позивачем зазначеного вище правопорушення.

Щодо покликання позивача на дії посадових осіб відповідача щодо причини зупинки транспортного засобу, порушення вимог, які пред`явлено водію в чому полягає його порушення та яку норму ПДР ним порушено, колегія суддів зазначає, що дії поліцейських в повній мірі відповідають нормам чинного законодавства, що підтверджується відеозаписом розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення з портативного відеореєстратора інспектора.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відтак, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про залишення позовної заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року у справі № 569/15075/25 - скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року.