Справа № 640/8757/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8757/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2019 року, ОСОБА_1 надіслав на адресу Держпродспоживслужби скаргу, у якій просив:

1. Зобов`язати ПРАТ «ВФ Україна» надавати рахунки за фактично надані послуги у відповідності до вимог п.74 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМ України від 11.04.2012 року №295.

2. Зобов`язати ПРАТ «ВФ Україна» зробити перерахунок вартості фактично наданих послуг за період з 01.03.2016 року по 01.02.2019 року, а зайве стягнуті кошти, за ненадані послуги, врахувати у наступних рахунках.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала позивачу відповідь листом від 27.02.2019 року №В-1232/І-903, я якому повідомило наступне:

«Аналіз звернення засвідчив, що для об`єктивного та всебічного його розгляду необхідно провести позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів зазначеного суб`єкта господарювання.

З врахуванням вимог абзацу п`ятого чистини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Держпродспожив службою до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України направлено запит на погодження проведення позапланової перевірки за Вашим зверненням.

У разі отримання погодження на проведення позапланової перевірки буде вжито заходів згідно чинного законодавства та поінформовано додатково.

Крім того повідомляємо, що відповідно до Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1067/201В державним органом, що здійснює повноваження органу ліцензування, дозвільного органу, регуляторного органу та органу державного нагляду (контролю) у сфері телекомунікації, інформатизації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв`язку є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

У зв`язку з вищевикладеним Держпродспоживслужбою направлено матеріали Вашого звернення для розгляду в межах наданих повноважень до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації».

В подальшому, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів листом від 13.03.2019 року №В-1460/ВХ/1319-ПП, в доповнення до листа від 27.02.2019 року №В-1232/І-9003, повідомила позивача «що у зв`язку із отриманням від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за Вашим зверненням, його направлено до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві для проведення перевірки наведених фактів та вжиття заходів впливу згідно з чинним законодавством.

Про результати проведеної роботи Вас буде проінформовано Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві додатково».

01 квітня 2019 року, ОСОБА_1 повторно надіслав на адресу Держпродспоживслужби скаргу, у якій просив об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути його скаргу від 20.02.2019 року, залучивши його до розгляду скарги та надати відповідь по суті про результати розгляду скарги.

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Голови Держпродспоживслужби скаргу на бездіяльність посадових осіб Держпродспоживслужби України у якій просив об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути його скаргу від 20.02.2019 року, залучивши його до розгляду скарги на надати відповідь по суті про результати розгляду скарги.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поряд із цим, статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів. Деталізацію наведене право отримало у Законі України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР). Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону.

Так, за приписами статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 20 лютого 2019 року надіслав на адресу Держпродспоживслужби скаргу, у якій просив:

1. Зобов`язати ПРАТ «ВФ Україна» надавати рахунки за фактично надані послуги у відповідності до вимог п.74 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою КМ України від 11.04.2012 року №295.

2. Зобов`язати ПРАТ «ВФ Україна» зробити перерахунок вартості фактично наданих послуг за період з 01.03.2016 року по 01.02.2019 року, а зайве стягнуті кошти, за ненадані послуги, врахувати у наступних рахунках.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала позивачу відповідь листом від 27.02.2019 року №В-1232/І-903, в якій серед іншого повідомила позивача, що Держпродспоживслужбою направлено матеріали звернення позивача для розгляду в межах наданих повноважень до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

В подальшому, листом від 13.03.2019 року №В-1460/ВХ/1319-ПП, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в доповнення до листа від 27.02.2019 року №В-1232/І-9003, повідомила позивача, що у зв`язку із отриманням від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за Вашим зверненням, його направлено до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві для проведення перевірки наведених фактів та вжиття заходів впливу згідно з чинним законодавством.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в передбаченому законом порядку та в межах встановлених законом строків розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 20 лютого 2019 року та надано на неї відповідь листом від 27.02.2019 року №В-1232/І-903, з огляду на що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.