Справа № 380/6520/25
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/6520/25 пров. № А/857/41565/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря Єршової Ю.С.,

представника апелянта Бідула Г.Д.,

представника відповідача Ільтьо І.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Інституту екології Карпат Національної академії наук України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Кедик М.В. у м. Львові, повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року) у справі № 380/6520/25 за адміністративним позовом Інституту екології Карпат Національної академії наук України до Мукачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національна академія наук України про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо нерозгляду у встановлені законом строки заяви Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11), яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1;

зобов`язати Мукачівську міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути заяву Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 та надати Інституту екології Карпат НАН України дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11) яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що Інститут екології Карпат НАН України є користувачем нерухомого майна - комплексу будівель та споруд громадського призначення, загальною площею 458,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, м. Мукачево, вул. Береста Олексія, буд. 1, який перебуває у власності держави в особі Національної академії наук України та переданий позивачу на праві оперативного управління. Вказане нерухоме майно, яке перебуває у користуванні позивача, знаходиться на земельній ділянці, яка не внесена до Державного реєстру земель, земельній ділянці, необхідній для його обслуговування не присвоєно кадастровий номер. З метою забезпечення використання нерухомого майна за його цільовим призначенням, позивач 04.09.2024 звернувся до органу місцевого самоврядування - Мукачівської міської ради, з заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель і закладів науки. Станом як на 04.10.2024, так і на 02.04.2025 Мукачівською міською радою заява Інституту екології Карпат НАН України про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування від 04.09.2024 не розглянута і жодне рішення уповноваженим органом місцевого самоврядування не прийнято, що порушує право позивача як на користування та розпорядження нерухомим майном, так і на отримання земельної ділянки для його обслуговування на праві постійного користування згідно з вимогами закону, в тому числі перешкоджає у здійсненні статутної діяльності Інституту.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо нерозгляду у встановлені законом строки заяви Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11), яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1.

Зобов`язано Мукачівську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяву Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11) яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1а, та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Мукачівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в користь Інститут екології Карпат Національної академії наук України 4844,80 грн судових витрат.

Стягнуто з Мукачівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в користь Інститут екології Карпат Національної академії наук України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (П`ять тисяч) грн 00 коп.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи, за наслідком розгляду заяви позивача, відповідачем не прийнято рішення щодо відмови або надання позивачу дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Доказів вирішення порушеного позивачем питання у поданому клопотанні відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, допустив протиправну бездіяльність у зв`язку з неприйняттям всупереч вимогам частини сьомої статті 123 Земельного кодексу України жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування.

У спірній ситуації відповідач за наслідками розгляду заяви позивача не прийняв жодного рішення - ні про надання дозволу, ні про відмову в його наданні, з наведенням мотивів. Відтак, суд першої інстанції виснував, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, а тому в задоволенні позову в цій частині відмовив.

Разом з цим, з метою відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача розглянути на пленарному засіданні заяву Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11) яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1, та прийняти відповідне рішення.

Щодо клопотання про встановлення судового контролю то суд першої інстанції зазначив, що на даний час відсутні підстави вважати, що відповідач не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у даній справі. Крім того зазначив, що позивачем не аргументовано підстави застосування судового контролю у цій справі.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, то суд дійшов висновку, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 5000,00 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення частково винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання Мукачівської міської ради на найближчому пленарному засіданні розглянути заяву Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 та надати Інституту екології Карпат НАН України дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11) яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1, у встановленні судового контролю за виконання судового рішення і у стягненні на користь позивача судових.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач не мав права відмовити позивачу у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою на земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать державі та передані позивачу в користування на праві оперативного управління, у зв`язку з відсутністю визначених чинним законодавством підстав для такої відмови, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати дозвіл.

Незастосування обраного позивачем способу захисту в повному обсязі та не встановлення судового контролю за виконання судового рішення не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Також зазначає, що заявлена до відшкодування позивачем сума судових витрат витрат на правничу допомогу у розмірі 27500 грн відповідачем неспростована, окрім загальних заперечень, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є завищеними, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і є неспівмірними з складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг; справа є справою незначної складності, у зв`язку з чим підготовка та написання позовної заяви професійним/кваліфікованим адвокатом у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку уповноваженої особи не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 15.04.2024 № 374199963, комплекс будівель та споруд громадського призначення, загальною площею 458,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, м. Мукачево, вул. Береста Олексія, буд. 1, перебуває у власності держави в особі Національної академії наук України.

Постановою бюро Президії НАН України від 17.03.2023 № 119 «Про передачу нерухомого майна з балансу Інституту клітинної біології та генетичної інженерії НАН України на баланс Інституту екології Карпат НАН України» в порядку перерозподілу майна НАН України та за умови отримання погодження ФДМ України Інституту екології Карпат НАН України передане на баланс нерухоме майно, яке розташоване на вулиці Береста Олексія, 1 в місті Мукачеве Закарпатської області, загальною площею 458,8 кв.м.

Передачу вказаного нерухомого майна на баланс позивача здійснено відповідно до акту приймання-передачі, який затверджено розпорядженням Президії НАН України від 11.12.2023 № 604.

Згідно з розпорядженням президії Національної академії наук України від 03.04.2024 № 219 «Про закріплення об`єктів майнового комплексу НАН України за Інститутом екології Карпат НАН України» відповідно до статей 135, 137 Господарського кодексу України, статті 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» закріплено за Інститутом екології Карпат Національної академії наук України () на праві оперативного управління об`єкти майнового комплексу Національної академії наук України, що розташовані в Закарпатській області, Мукачівському районі, м. Мукачево по вулиці Береста Олексія, 1, та які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 040, а саме: будівля адміністративна літ. А загальною площею 92,3 кв. м; будинок жилий літ. Б загальною площею 145,8 кв. м; будинок жилий літ. В загальною площею 132,4 кв. м; лабораторія літня літ. Г загальною площею 88,3 кв. м.

Згідно з п. 2 цього ж розпорядження зобов`язано Інститут екології Карпат Національної академії наук України здійснити в установленому законодавством порядку державну реєстрацію права оперативного управління на закріплене за установою майно.

Інститут екології Карпат НАН України 04.09.2024 звернувся до Мукачівської міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель і закладів науки. Додатки: викопіювання та схема земельної ділянки, на 2 арк., витяг ЄДРПОУ, постанова № 119 від 17.03.2023, розпорядження № 604 від 11.12.2023, розпорядження № 219 від 03.04.2024, акт приймання-передачі № 604 від 11.12.2023, лист № 10-62-7328 від 18.03.2024, свідоцтво про Державну реєстрацію юридичної особи, витяг з Державного реєстру речових прав на 2-х аркушах, довіреність на уповноваженого представляти інтереси Національної Академії наук України.

Згідно з витягом з протоколу від 11.09.2024 № 56 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія вирішила повернутись до розгляду даного питання після виїзду на місце.

Згідно з витягом з протоколу від 09.10.2024 № 58 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія вирішила повернутись до розгляду даного питання після виїзду на місце.

Згідно з витягом з протоколу від 16.10.2024, 24.10.2024 № 59 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія вирішила не рекомендувати даний проект рішення виносити на розгляд сесії міської ради.

Згідно з витягом з протоколу від 14.11.2024 № 63 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія вирішила, що питання буде розглянуто комісією після детального вивчення.

Згідно з витягом з протоколу від 05.03.2025 № 75 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія проголосувала запросити на наступне засідання представників інституту та заслухати їхнє бачення використання даної земельної ділянки.

Згідно з витягом з протоколу від 12.03.2025 № 76 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія проголосувала перенести розгляд даного питання на наступне засідання комісії.

Згідно з витягом з протоколу від 19.03.2025 № 78 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія проголосувала не рекомендувати даний проект рішення виносити на розгляд сесії міської ради.

Згідно з витягом з протоколу від 26.03.2025, 27.03.2025 № 80 засідання постійної комісії з питань комунальної власності та земельних відносин, з порядком денним про надання Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, комісія проголосувала не рекомендувати даний проект рішення виносити на розгляд сесії міської ради.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Не є спірним під час розгляду справи в апеляційній інстанції висновки суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Мукачівської міської ради щодо нерозгляду у встановлені законом строки заяви Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11), яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1.

Разом з цим, позивач не погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав, а саме зобов`язання відповідача розглянути на пленарному засіданні заяву Інституту екології Карпат НАН України від 04.09.2024 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, орієнтовною площею 1,0827 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки (код КВЦПЗ 03.11) яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Береста Олексія, 1а, та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду, замість зобов`язання Мукачівської міської ради на найближчому пленарному засіданні розглянути згадану заяву та надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування.

Як слідує зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії», в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання відповідача надати Інституту екології Карпат Національної академії наук України дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності у постійне користування, суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

При цьому апеляційним судом враховано правову позиції Великої Палати Верховного Суду висловлену в постанові від 06.11.2019 у справі №509/1350/17, відповідно до якої, обираючи ефективний спосіб захисту прав, Велика Палата Верховного Суду зазначила про наявність права суду визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

У зв`язку із викладеним апеляційний суд вважає, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, яка по суті не була розглянута.

Щодо клопотання про встановлення судового контролю то суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 - 382-3 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Разом з цим, частиною 1 статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

На даний час у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у даній справі.

Крім того, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що позивачем не аргументовано підстави застосування судового контролю у цій справі.

Таким чином, клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу та враховуючи складність справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумністю їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов правильного висновку про зменшення розміру заявлених витрат з 27500 грн до 5000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту екології Карпат Національної академії наук України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі № 380/6520/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року