Справа № 620/8814/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Чернігів Справа № 620/8814/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Калюжної В.В.,

представника позивача Труби А.В.,

представника відповідача Полегешко Л.А,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, визнання протиправними, скасування вимоги та рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, визнання протиправними, скасування вимоги та рішення, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3659/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області 28.02.2025 №3663/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3153/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 184 572,22 грн (з них, основного платежу 184 572,22 грн та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн.);

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3657/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 15 381,02 грн (з них, основного платежу 15 381,02 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн.);

-визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025р. №Ф-3666/Ж10/25-01-24-05 на суму 119 787,36 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №3668/Ж10/25-01-24-05 від 28.02.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 59 893,68 грн.

Позов обґрунтований тим, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Оскільки позивач не був ознайомлений з наказом від 06.12.2024 №1935-п та повідомленням від 06.12.2024 №294/Ж4/25-01-24-04-04 перед початком проведення перевірки, тому був позбавлений можливості надати документи на підтвердження відомостей, зазначених у поданій податковій звітності; висновки про порушення вимог податкового законодавства, викладені в акті перевірки від 27.01.2025 №1355/Ж5/25-01-24-05/ є передчасними та фактично спростовуються наданими належними доказами. Позивач також вважає недопустимою з точки зору верховенства права ситуацію, за якої контролюючий орган, маючи всі законні права на проведення документальної позапланової перевірки платника податків, яким до ЄДР внесено рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця у 2021 році, розпочав таку перевірку лише у 2025 році й при цьому охопив період діяльності такого платника, що перевищує встановлений ПК України строк, тобто 1095 днів.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 11.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем поданий відзив на позов, в якому вказують, рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізособи приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) з урахуванням вимог ст. 78 - 82 ПК України, яке оформлюється наказом. При цьому термін, протягом якого приймається рішення про призначення документальної позапланової перевірки, зокрема, при припиненні діяльності фізичною особою - підприємцем, ПК України не визначено, але, при призначенні перевірки податковий орган дотримується загальних правил щодо строків давності проведення перевірок, передбачених ст. 102 ПК України. Так, відповідно п. 102.1 ПК України контролюючий орган, має право провести перевірку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Звертає увагу суду, що на період дії карантину та воєнного стану строки давності, передбачені ПК України було призупинено у період, з 18.03.2020 до 01.08.2023. Отже, цей період не враховується при обчисленні строку давності у 1095 днів. Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 06.12.2024 №1935-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки та прохання надати документи до перевірки від 06.12.2024 №294/Ж4/25-01-24-04-04 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом, з повідомленням про вручення та, відповідно до повідомлення про вручення, повернуто до ГУ ДПС у Чернігівській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 25.12.2024. У повідомленні про проведенні перевірки вказано про необхідність надання платником документів для перевірки відповідно до ст. 85 ПК України. Звертають увагу суду, що ОСОБА_1 не повідомляла контролюючий орган про зміну своєї податкової адреси для листування, а також не писала заяву про листування з податковим органом через електронний кабінет. Протягом періоду з 18.02.2020 по 31.03.2021 ОСОБА_1 підприємницьку діяльність здійснювала із застосуванням загальної системи оподаткування. В порушення п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України ОСОБА_1 на перевірку не надала книгу обліку доходів та витрат.

Ухвалою суду від 09.10.2025 вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14:30 год. 22.10.2025.

Ухвалою суду від 14.10.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечено проведення судових засідань, в тому числі, що призначено на 22.10.2025 о 14:30 год, у справі № 620/8814/25 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.Ухвалою суду від 22.10.2025 підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.11.2025 о 14:00 год. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову повністю, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) була зареєстрована як Фізична особа-підприємець з 18.02.2020, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом господарської діяльності було: 73.11. Рекламні агентства; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна; 56.10.Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30. Обслуговування напоями (основний).

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2025 ОСОБА_1 припинила здійснення підприємницької діяльності, за її рішенням, відповідно до запису від 31.03.2021.

У зв`язку з отриманням відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (пн НОМЕР_1 ) та на підставі наказу від 06.12.2024 №1935-п, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України та ч.1 ст.13 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування працівниками ГУ ДПС у Чернігівській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 14.01.2025 тривалістю 5 робочих днів:

- за період, з 18.02.2020 по 31.03.2021 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства;

- за період, з 18.02.2020 по 31.03.2021 з питань дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 27.01.2025 №1355/Ж5/25- 01-24-05/.

Перевіркою встановлено такі порушення:

- п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: занижено оподатковуваний дохід за перевіряємий період на 1 025 401,25 грн, в тому числі за 2020 рік на суму 1 025 401,25 грн;

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: завищено задекларовані витрати на 1 025 401,25 грн, в тому числі за 2020 рік на суму 1 025 401,25 грн; усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки 184 572,22 грн, в тому числі за 2020 рік 184 572,22 грн;

- пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок чого було занижено суму єдиного внеску на 119 787,36 грн, в тому числі за 2020 рік в сумі 119 787,36 грн; усього донараховано єдиного внеску в розмірі 119 787,36 грн, в тому числі за 2020 рік в сумі 119 787,36 грн;

- п. 16-1 підр.10 роз. XX Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму військового збору на 15 381,02 грн, у тому числі за 2020 рік на 15 381,02 грн; усього донараховано військового збору на 15 381,02 грн, у тому числі за 2020 рік на 15 381,02 грн;

- п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України, а саме: не подано декларації з акцизного податку за листопад 2020 року березень 2021 року;

- ст. 85, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України, на перевірку не надана книга обліку доходів та витрат та будь-яких інших документів для проведення перевірки.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному соціальному внеску:

- від 28.02.2025 №3659/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн;

- від 28.02.2025 №3663/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн;

- від 28.02.2025 №3153/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 184 572,22 грн (з них, основного платежу 184 572,22 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн);

- від 28.02.2025 №3657/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 15 381,02 грн (з них, основного платежу 15 381,02 грн та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн);

- вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску від 28.02.2025 №Ф-3666/Ж10/25-01-24-05 на суму 119 787,36 грн;

- рішення №3668/Ж10/25-01-24-05 від 28.02.2025р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 59 893,68 грн.

Вважаючи вищезазначені рішення протиправними, позивачка звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Щодо порушення порядку проведення документальної позапланової перевірки, встановленого Податковим кодексом України суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає відповідно до статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин),

Відповідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно пунктів 78.4. та 78.7. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 79.2. статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Разом з тим за правилами пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з п. 42.5 ст. 45 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Позивач в обґрунтування позову вказав: як на дату направлення наказу про проведення перевірки та повідомлення, так і у період проведення невиїзної перевірки він не перебував на території України, виїхавши за її межі у 2022 року та станом на дату подання позову на територію України не повертався, тому не був ознайомлений з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку, місцем проведення; не зміг реалізувати надані йому ПК України права, у т.ч. бути присутнім під час перевірки, надавати пояснення та документи; відмітка на поштовому відправленні «за закінченням терміну зберігання» не дає відповідачу підстав для визначення факту належного повідомлення платника податків.

Відповідач, в свою чергу, наголошував що нормами ПК України передбачено обов`язок фізичної особи-платника податків повідомляти податкові органи про зміну податкової адреси. Однак докази повідомлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкових органів про зміну податкової адреси матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням відповідачем відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (пн НОМЕР_1 ) 31.03.2021 наказом ГУ ДПС у Чернігівській області від 06.12.2024 №1935-п наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , з 14.01.2025 тривалістю 5 робочих днів.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 06.12.2024 року №1935-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки та проханням надати документи до перевірки від 06.12.2024 №294/Ж4/25-01-24-04-04 надіслано ОСОБА_1 , за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та, відповідно до повідомлення про вручення, повернуто до ГУ ДПС у Чернігівській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 25.12.2024.

У повідомленні про проведення перевірки вказано про необхідність надання платником документів для перевірки відповідно до ст. 85 ПК України.

Верховний суд неодноразово звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанови Верховного суду від 10.05.2022 у справі № 804/2455/18, від 11.02.2021 у справі № 802/549/16-а).

Такий правовий висновок підтриманий Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у постанові від 23.05.2022 у справі № 810/3116/18.

У постанові від 06.08.2019 у справі № 520/8681/18 Верховний суд виклав правовий підхід щодо застосування норм ст. 42, п. 79.2 ст. 79 ПКУ у правовідносинах, в яких спір стосувався правомірності дій контролюючого органу при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки як підстави позову про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Відповідно до встановленого судами попередніх інстанцій у тій справі факту повернення поштового відправлення з позначкою «за закінченням терміну зберігання», яким було направлено платнику наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки, скерованого на податкову адресу платника податків рекомендованим поштовим відправленням, Верховний суд зробив висновок, що платник податків вважається таким, що належним чином повідомлений про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Суд зауважує, що згідно з абз. 1-2 п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 (далі Порядок № 1588) підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою.

Згідно з підпунктом 4 пункту 11.18 Порядку №1588 державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання.

Підпунктом 6 пункту 11.18 Порядку № 1588 встановлено, що після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за №1306/31174 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.

Отже контролюючий орган вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, платник податків має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Суд зауважує, що в матеріалах справи наявні докази скерування контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом, з повідомленням про вручення поштового відправлення, копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, що відповідає вимогам податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної позапланової перевірки.

Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки.

При цьому суд зауважує, що матеріали справи не містять заяви позивача про бажання отримувати документи через електронний кабінет, чи іншої заяви в якій би він вказав, яким чином, у зв`язку із виїздом за кордон, могло бути забезпечено отримання відповідної поштової кореспонденції за своєю податковою адресою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач був повідомлений про наказ відповідача про проведення перевірки та про вимогу надати відповідні документи для вказаної перевірки, а отже суд вважає, що відповідач дотримався вимог податкового законодавства під час проведення документальної позапланової перевірки позивача в цій частині.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 09.10.2018 у справі №820/1864/17, від 07.08.2025 у справі № 420/37047/23.

Щодо порушення відповідачем норм статті 102 ПК України суд зазначає таке.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше, зокрема, 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Водночас п. 102.2 ст. 102 ПК України визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому п. 102.1 ст. 102 ПКУ, якщо, зокрема, податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Крім того відповідно до п. 102.3 ст. 102 ПК України відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого, зокрема, платник податків перебуває поза межами України, якщо таке перебування є безперервним та дорівнює чи є більшим за 183 дні.

При цьому суд зауважує, що п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України було передбачено на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинення перебігу строків давності, передбачених ст. 102 ПК України.

Водночас п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ було зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно із Законом України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Проте п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

Відповідно до п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до 01 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України.

З системного аналізу норм ПК України слідує, що строк давності (1095 днів), визначений ст. 102 ПК України, подовжувався на період його зупинення, тобто з 18.03.2020 до 31.07.2023 (включно), та з 01.08.2023 відновлено перебіг строку давності, передбачений ст. 102 ПК України.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 31.03.2021, тобто в період зупинення перебігу строків давності, передбачених ст. 102 ПК України; податкова перевірка ОСОБА_1 розпочалася з 14.01.2025, отже період, з 01.08.2023 по 14.01.2025 становить 533, що менше 1095 днів.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача норм статті 102 ПК України під час здійснення податкової перевірки ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3659/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн суд зазначає наступне.

Згідно пункту 177.10. статті 177 ПК України Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.

Пунктами 85.2., 85.4., 85.8. статті 85 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як встановлено судом копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 06.12.2024 року №1935-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки та прохання надати документи до перевірки від 06.12.2024 №294/Ж4/25-01-24-04-04 надіслано ОСОБА_1 , за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та, відповідно до повідомлення про вручення, повернуто до ГУ ДПС у Чернігівській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 25.12.2024.

У повідомленні про проведення перевірки вказано про необхідність надання платником документів для перевірки відповідно до ст. 85 ПК України.

Оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату проведення податкової перевірки та про необхідність надання платником документів для перевірки відповідно до ст. 85 ПК України, проте жодних документів контролюючому органу не надала, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3659/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн є таким, що винесене відповідачем у відповідності до податкового законодавства, а отже є правомірним, а тому в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області 28.02.2025 №3663/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн суд зазначає таке.

Згідно пункту 223.2 статті 223 ПК України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18.02.2020.

Основним видом господарської діяльності було, зокрема, 56.10.Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30. Обслуговування напоями (основний).

ГУ ДПС у Чернігівській області 18.03.2020 видана ФОП ОСОБА_1 ліцензія на право Роздрібної торгівлі напоями з терміном дії, з 25.03.2020 до 25.03.2021.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2025 ОСОБА_1 припинила здійснення підприємницької діяльності, за її рішенням, 31.03.2021.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 подавала контролюючому органу податкові декларації з акцизного податку за період, з листопада 2020 року по березень 2021 року, про що не заперечував і представник позивача у судовому засіданні.

Згідно пункту 109.2. статті 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності передбачено п. 120.1 ст. 120 ПК України, зокрема, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області 28.02.2025 №3663/Ж10/25-01-24-05 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700,00 грн винесене відповідачем у відповідності до норм ПК України, а тому є правомірним і в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень ГУ ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3153/Ж10/25-01-24-05; №3657/Ж10/25-01-24-05; про визнання протиправним та скасування вимоги від 28.02.2025 №Ф-3666/Ж10/25-01-24-05; рішення №3668/Ж10/25-01-24-05 від 28.02.2025 суд зазначає наступне.

Згідно пунктів 177.1., 177.2. статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4. статті 177 ПК України встановлено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно підпункту 177.4.5. пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

-витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Відповідно до пункту 177.10. статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.

Облік доходів і витрат від здійснення діяльності з роздрібної торгівлі пальним, з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, яка здійснюється за адресою місця роздрібної торгівлі пальним, ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Пунктом 177.11. статті 177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від підприємницької діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону.

Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

З акту перевірки від 27.01.2025 №1355/Ж5/25- 01-24-05/ НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 своєчасно подавала податкові декларації за 2020 рік від 05.02.2021 №8334364 та за 2021 рік від 14.04.2021 №39295, проте в порушення вимог пункту 177.10 статті 177 ПК України не надала на перевірку книгу обліку доходів і витрат.

В ході проведення перевірки встановлено що ФОП ОСОБА_1 в порушення п.177.2 ст.177 ПК України занижено оподатковуваний дохід за перевіряємий період на 1 025 401,25 грн., в тому числі за 2020 році на 1 025 401,25 грн; в порушення п.177.4 ст.177 ПК України завищено задекларовані витрати на 1 025 401,25 грн., в тому числі за 2020 році на 1 025 401,25 грн; усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки 184 572,22 грн, в тому числі за 2020 рік 184 572,22 грн.

Також перевіркою встановлено порушення пп.2 п.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок чого було занижено суму єдиного внеску на 119 787,36 грн, в тому числі за 2020 рік в сумі 119 787,36 грн; усього донараховано єдиного внеску в розмірі 119 787,36 грн, в тому числі за 2020 рік в сумі 119 787,36 грн; порушення п.16-1 підр.10 роз.XX ПК України, внаслідок чого занижено суму військового збору на 15 381,02 грн, у тому числі за 2020 рік на 15 381,02 грн; усього донараховано військового збору на 15 381,02 грн, у тому числі за 2020 рік на 15 381,02 грн.

З матеріалів справи слідує, що позивачем відповідно до поданих до контролюючого органу декларацій самостійно визначена сума чистого доходу, з якої сплачено податки та збори та який склав за 2020 рік у сумі 6187,42 грн, за результатами господарської діяльності у 2021 році податкові зобов`язання не визначались.

Згідно декларації за 2020 рік сума витрат становить 1 022 401,25 грн (вартість придбаних ТМЦ 445331,73 грн, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату 35288,52 грн, інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг 544781,00 грн).

Суд зауважує, що матеріалами справи підтверджено, що витрати за 2020 рік становлять 1 022

401,25 грн та складаються з витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату в розмірі

35288,52 грн, вартості придбаних ТМЦ в розмірі 445331,73 грн (постачальники: ТОВ Орбіта (), ТОВ Метро Кеш Енд Кері Україна (), ТОВ Баядера Логістик ()), інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт та наданих послуг від ТОВ ВТФ АВЕ САН (), ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) згідно договору суборенди №03/04 від 01.04.2020 частини нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , для здійснення власної господарської діяльності, розміщення складського приміщення, акту приймання-передачі, акту приймання-передачі (повернення), ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ) згідно договору суборенди №100/С/ЧРГ від 01.03.2020 частини нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , для здійснення власної господарської діяльності організації складу продукції, акту приймання-передачі, акту приймання-передачі (повернення)(сплачений єдиний внесок, витрати на обслуговування РРО, інші витрати пов`язані з проведенням господарської діяльності) в розмірі 544781,00 грн.

Отже витрати позивача за 2020 рік підтверджуються, належним чином оформленими, первинними документами: договорами суборенди, актами приймання-передачі, актами приймання-передачі (повернення), актами виконаних робіт (наданих послуг), актами здачі-прийняття робіт, видатковими накладними, товарними накладними, ТТН, рахунками- фактурами, випискою з банку для підтвердження оплати по витратам.

При розгляді цієї справи суд враховує висновки Верховного суду у постанові від 20.04.2021 у справі №560/1158/20, у якій Верховний сзазначив, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений і у постанові Верховного суду від 25.10.2023 у справі №580/4208/22.

За таких обставин суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3153/Ж10/25-01-24-05 та №3657/Ж10/25-01-24-05, вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №Ф-3666/Ж10/25-01-24-05 та рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №3668/Ж10/25-01-24-05 від 28.02.2025 є протиправними та підлягають скасуванню.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративним позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3153/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 184 572,22 грн (з них, основного платежу 184 572,22 грн та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №3657/Ж10/25-01-24-05 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 15 381,02 грн (з них, основного платежу 15 381,02 грн та штрафних (фінансових) санкцій 0,00 грн).

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.02.2025 №Ф-3666/Ж10/25-01-24-05 на суму 119 787,36 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №3668/Ж10/25-01-24-05 від 28.02.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 59 893,68 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3037 (три тисячі тридцять сім) грн 07 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ - 44094124).

Суддя В.В. Падій