Справа № 200/1860/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року справа №200/1860/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1860/25 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні ді,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації військового збору, утриманого з грошового забезпечення одержаного при проходженні військової служби у періоди: з 24.02.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023; - зобов`язати нарахувати і виплатити грошову компенсацію військового збору, утриманого з грошового забезпечення одержаного при проходженні військової служби у періоди: з 24.02.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем протиправно невиплачена компенсація військового збору, утриманого з грошового забезпечення одержаного при проходженні військової служби у періоди з лютого 2022 по липень 2023 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1860/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації військового збору, утриманого з грошового забезпечення, одержаного ОСОБА_1 при проходженні військової служби у періоди: з 09.07.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію військового збору, утриманого з грошового забезпечення одержаного при проходженні військової служби у періоди: з 09.07.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 20.05.2010.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.03.2016 № 66 позивача зараховано до списків особового складу військової частини та всі види забезпечення з 14.03.2016.

Згідно з витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.07.2023 № 210 позивача з 23.07.2023 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям до нового місця служби.

У довідці ВЧ НОМЕР_1 від 18.06.2024 № 2920 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України зазначено, що позивач у період з 24.02.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Лиманській міській територіальній громаді Донецької області. Підстава журнал бойових дій і витяг з наказів командира.

Також до суду надані складені відповідачем розгорнуті довідки про розмір грошового забезпечення позивача, з яких випливає, що за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року позивачу нараховувався додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (у розмірі до 100000,00 грн), також ця додаткова винагорода нараховувалася в лютому, березні, травні і липні 2023 року.

Спірні правовідносини виникли щодо наявності підстав для компенсації військового збору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-XII) установлено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Водночас абзацом другим пп. 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

Отже, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців тільки на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), правовою підставою якої є, зокрема, Закон України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 вирішено ввести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях".

Проте у наступному, відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Отже, з 24.02.2022 діє правовий режим воєнного стану, а не період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

Тому з 24.02.2022 абзац другий пп. 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відтак у період з 24.02.2023 до 08.07.2022 включно грошове забезпечення, зокрема військовослужбовців, підлягало оподаткуванню військовим збором.

У зв`язку з наведеним Законом України від 19 червня 2022 року № 2308-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану, який набрав чинності 09.07.2022, підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнено новим абзацом такого змісту:

"У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації".

З наведеного випливає, що з 09.07.2022 не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців тільки за час безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а не за весь час перебування на військові службі в період дії правового режиму воєнного стану.

Також у пп. 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у редакції Закону України № 548-VIII від 18.06.2015, зазначено, що порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас суд звертає увагу на те, що згідно з п. 2 розділу ІІ Закону України № 2308-IX від 19.06.2022 Кабінет Міністрів України повинен був невідкладно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1161 Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором (далі Постанова № 1161), у редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 244 від 17.03.2023 (набрання чинності 24.03.2023), установлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь: у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Подальші зміни до Постанови № 1161 не змінили документи для підтвердження статусу особи з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором (у межах спірних у цій справі правовідносин).

Отже, підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у редакції Закону України № 2308-IX від 19.06.2022, у редакції, чинній з 09.07.2022, передбачено, що в період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців Збройних Сил України, на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

За безпосередню участь позивача в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в спірні періоди він отримував додаткову винагороду до 100000,00 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не надано жодних доказів і не наведено обґрунтованих доводів які б давали підстави вважати, що в спірні періоди позивач не приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Отже, грошове забезпечення позивача за спірні періоди з 09.07.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023 не підлягає оподаткуванню військовим збором.

Бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не приведення своїх нормативно-правових актів (Постанови № 1161) у відповідність із Законом України № 2308-IX від 19.06.2022 (до прийняття № 244 від 17.03.2023) не може бути підставою для утримання з грошового забезпечення позивача військового збору, оскільки це прямо суперечить абзацу третьому пп. 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відтак відповідач протиправно утримав військовий збір з грошового забезпечення позивача за періоди з 09.07.2022 по 30.12.2022, з 01.02.2023 по 06.02.2023, з 18.02.2023 по 02.03.2023, з 14.05.2023 по 21.05.2023, з 18.07.2023 по 23.07.2023, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1860/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 200/1860/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар