Справа № 500/6200/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/6200/25

27 листопада 2025 рокум.Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Грицюк Р.П., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 03.11.2025 даний позов був залишений без руху та надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Ухвалу про залишення даної позовної заяви без руху представнику позивача надіслано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 03.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

11.11.2025 від представника позивача адвоката Фурмана Р.В. надійшла заява про усунення недоліків, якою не усунено недоліки визначені ухвалою суду від 03.11.2025.

Ухвалою суду від 13.11.2025 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві представника позивача від 11.11.2025. Продовжено строк усунення недоліків позовної заяви та залишення її без руху.

Ухвалу про продовження строку залишення даної позовної заяви без руху представнику позивача надіслано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 14.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно із статтею 251 частиною 7 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Враховуючи, що судом отримано підтвердження про доставлення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху представнику позивача в його електронний кабінет, наявні підстави вважати про належне її вручення й особі, яку він представляє, тобто позивачу.

Слід зауважити, що при зверненні до суду з позовом, позивач реалізує своє право, а не обов`язок та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху даної справи.

За таких умов позивач не позбавлений можливості слідкувати за рухом даної справи та своєчасно подавати до суду відповідні клопотання, зокрема, щодо усунення недоліків поданої позовної заяви або ж продовження наданого строку.

Відповідно до статті 169 частини 2 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається із позовної заяви, представник позивача - адвокат Фурман Руслан Вікторович, звернувся до відповідача із заявою від 27.09.2025 про здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплату грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

За результатами розгляду заяви від 27.09.2025 Військова частина НОМЕР_1 повідомила про те, що за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 проведена у відповідності до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, суми індексації грошового забезпечення обчислені відповідно до норм і правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів нарахована та виплачена в повному обсязі.

З додатку 4 до позовної заяви слідує, шо позивач долучає адресовану відповідачу заяву про нарахування індексації-різниці, однак зі змісту цього додатку слідує, що долучена до матеріалів цієї справи заява стосується нарахування грошового забезпечення з розрахунку встановленого законом прожиткового мінімуму з 26.02.2022 по 19.05.2023. Разом з тим, у позовній заяві позивач вважає протиправним нарахування індексації-різниці позивачу, однак до позовної заяви не долучає жодних доказів, розрахунків у цій частині позовних вимог.

Представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, зазначивши причинами його пропуску є проходження військової служби позивачем і запровадження воєнного стану.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 990/98/25 виклала правовий висновок щодо поновлення процесуального строку звернення до суду, в якому вкотре зауважила, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Правовий висновок щодо пропуску процесуального строку звернення до суду, який пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності держави, згідно положень статей 122 та 123 КАС, зроблений Касаційним адміністративним судом у постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24.

У вказаній постанові касаційний суд зазначив, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання визначеного процесуальним законом строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

ВП ВС відмічає, що лише факт проходження військової служби особою, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, не є самостійною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду. Врахуванню підлягає, зокрема, обмеження доступу до правової допомоги, про що йде мова в розглянутій справі.

Для визнання поважною причиною пропуску процесуального строку через запровадження воєнного стану необхідно враховувати: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування, хід бойових дій, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість процесуального строку, час після його завершення, наявність об`єктивних перешкод для реалізації права, поведінку особи щодо вжиття розумних заходів для реалізації свого права.

У постанові Верховного Суду в справі № 500/1912/22 від 29.09.2022 зазначено, що «причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Водночас згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22 «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Отже, згідно з положеннями чинного процесуального законодавства України підстави для виникнення права на поновлення процесуальних строків (у тому числі для подання позовних заяв) залишаються тими самими. З наведеного випливає, що наслідки, пов`язані з повномасштабним вторгнення російської федерації на територію України, мають відповідати умовам поважності причин для поновлення таких строків. Для поновлення процесуальних строків із причин настання негативних наслідків у зв`язку з повномасштабним вторгненням суд вимагає надання письмових доказів їх існування.

Відтак, подаючи заяву про усунення недоліків, представником позивача не усунено такі, адже суду не надано жодного доказу щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, як то виконання позивачем бойових завдань, перебування у тривалому відрядженні та інші.

Звернення позивача за правовою допомогою та отримання відповідей на адвокатські запити не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Таким чином, позивач не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законодавством строку. Наведені представником позивача обставини носять суб`єктивний характер.

Ухвалою від 13.11.2025 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві представника позивача від 11.11.2025, продовжено строк усунення недоліків позовної заяви та залишення її без руху з метою надання можливості позивачу навести інші непереборні, істотні обставини, які перешкоджали зверненню до суду у встановлені законом строки і надання відповідних доказів..

Відтак, позивачу необхідно навести інші поважні причини пропуску строку звернення до суду у цій справі, надавши відповідні докази.

Пунктом 7 частини 5 статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 45 КАС України).

Верховний Суд зауважує, що саме заявник як особа, яка ініціювала судовий процес з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів, має бути зацікавлений в тому, щоб організувати належне та своєчасне отримання кореспонденції від суду (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року в справі №552/2497/22).

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Представник позивача мав можливість слідкувати за перебігом розгляду справи, дізнаватися про його результати та у встановлені процесуальні строки виправити недоліки позовної заяви, однак відповідних дій у встановленому законом порядку не вчинив.

Станом на 26.11.2025 не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та які зазначені в ухвалах від 03.11.2025 і 13.11.2025. Також суду не надано жодних відомостей щодо можливої незгоди з ухвалою про залишення позовної заяви без руху чи ухвалою про продовження строку усунення недоліків.

Відповідно до статті 169 частини 4 пункту 1 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до статті 169 частини 5 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до статті 169 частини 8 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин, враховуючи, що вимоги ухвал суду про залишення позовної заяви без руху від 03.11.2025 і 13.11.2025 не виконані, недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, а відтак наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 169, 248, 294 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 27 листопада 2025 року.

Суддя Грицюк Р.П.