Справа № 120/15476/25
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15476/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

25 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" про підтвердження обґрунтованості арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках, задоволено.

Підтверджено обґрунтованість рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 03.11.2025 року №3946/02-32-07-01 про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ".

Зупинено видаткові операції платника податків на розрахункових рахунках у банках Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ".

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

25 листопада 2025 року на адресу суду від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у Вінницькій області з 05.02.2012 року.

На підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2025 року №4551к та затвердженому плану - графіку проведення планових перевірок, позивачем оформлено направлення на перевірку №6709 від 30.10.2025 року, видане головному державному інспектору відділу планових перевірок, управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Віктору ДМИТРИКУ, №6710 від 30.10.2025 року видане головному державному інспектору відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Руслану ГУМЕНЮКУ; №6711 від 30.10.2025 року видане головному державному інспектору відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Альоні УМАНСЬКІЙ, для проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.06.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.06.2025.

Письмове повідомлення про призначення перевірки від 07.10.2025 № 1196/6/02-32-07-01-14 та копію наказу ГУ ДПС у Вінницькій області №4551к від 07.10.2025 про призначення перевірки надіслано ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" рекомендованим поштовим відправленням та до електронного кабінету платника, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст.20, п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.2 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-УІ (зі змінами та доповненнями) та наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2025 №4551к, 30.10.2025 головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС У Вінницькій області Дмитриком В.О. було здійснено вихід за податковою адресою платника податків та встановлено, що за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, кв. (офіс) №113 посадові особи підприємства, а саме директор (головний бухгалтер) Федько Владислав Віталійович відсутній.

У зв`язку з вищевикладеним, посадову особу з направленнями на проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" не ознайомлено, документи, які є предметом перевірки не надані.

Відповідно до чого оформлено акт №1524/02-32-07-01/38055234 від 30.10.2025 про відсутність за фактичною адресою посадових осіб ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" . 03.11.2025 було здійснено повторний вихід за податковою адресою платника ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, кв. (офіс) №113 для ознайомлення посадових осіб підприємства із вищезазначеними направленнями про початок проведення перевірки та було пред`явлено службові посвідчення посадових осіб ГУ ДПС у Вінницькій які призначені для проведення такої перевірки.

Посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області були виконані передбачені статтею 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення документальної виїзної перевірки, зокрема, директору ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" Федько Владиславу Віталійовичу було пред`явлено направлення на проведення перевірки від 30.10.2025р. №67091, № 6710 та №6711 та службові посвідчення посадових осіб ГУ ДПС у Вінницькій, які призначені для проведення такої перевірки.

Однак, директором ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" Федьком Владиславом Віталійовичем в допуску до проведення перевірки товариства було відмовлено.

На підставі викладеного 03.11.2025 року посадовими особами позивача було складено Акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" за № 1541 /02-32-07-01/38055234, який вручений у той же день директору товариства із одночасним попередженням про наслідки перешкоджання посадовим особам контролюючого органу та невиконання їх вимог під час перевірки, передбачені ст. 94 Податкового кодексу України, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 .

В подальшому, ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" надано лист-повідомлення № 03/11 від 03.11.2025 року про недопуск до проведення планової документальної перевірки, яким повідомлено, що наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4551к від 07.10.2025 р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» у частині призначення перевірки за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 оскаржений Товариством у судовому порядку, а тому, посадовим особам контролюючого органу не буде надано доступ для перевірки до моменту остаточного вирішення спору в адміністративному суді.

Надалі, за зверненням начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області о 15:00 год. було прийнято рішення від 03.11.2025 року №3946/02-32-07-01 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ".

На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із цією заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також просив застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

На підставі пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Порядок проведення документальних планових перевірок передбачено ст.77 ПК України.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п.81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Як вже встановлено судом, співробітниками Головного управління ДПС у Вінницькій області складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 03.11.2025 року №1541/02-32-07-01/38055234.

Після цього начальником управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області скеровано до начальника ГУ ДПС у Вінницькій області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

На підставі зазначених актів та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Головним управління ДПС у Вінницькій області прийнято рішення від 03.11.2025 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ».

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься копія витягу з плану-графіка проведення планових документальних перевірок податків на 2025 рік, який затверджений ДПС України та оприлюднений на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику, до якого внесено ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ». Також в матеріалах справи міститься доказ надіслання 15.10.2025 повідомлення про проведення документальної планової перевірки від 07.10.2025 року №1196/02-32-07-08 - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Посилаючись на обставини відмови відповідача від допуску до проведення перевірки, заявник вказує на наявність підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку. Стосовно вказаних посилань, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб.

Враховуючи вищенаведене, умова пред`явлення вказаних документів була дотримана.

Також суд звертає увагу, що належними документами, що давали підстави для проведення фактичної перевірки, визначені пунктом 81.1 статті 81 ПК України є направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та пред`явлення службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, а тому недопуск посадових осіб заявника до проведення перевірки був необґрунтованим та за відсутності законних підстав для цього.

Щодо вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 283 КАС України, заява за зверненням податкового органу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.04.2025 року у справі №160/30723/23 викладено правовий висновок, в якому зазначено, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ця правова позиція також викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26 червня 2020 року у справі №280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі - Порядок № 632).

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (пункт 94.10 статті 94 ПК України).

Відповідно до абзацу 3 пункту 94.10 статті 94 ПК України, строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Аналогічні норми передбачені Порядком №632.

Аналізуючи наведені вище норми статті 94 Податкового кодексу України та Порядку №632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Так, податковим органом було прийнято рішення №3946/02-32-07-01 від 03.11.2025 року про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» на підставі акту від 03.11.2025 №1541/02-32-07-01/38055234 та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач відмовився від проведення перевірки, факт чого у встановлений ПК України спосіб, задокументований актом від 03.11.2025 №1541/02-32-07-01/38055234, не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків відповідача у справі, адже його застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Суд звертає увагу, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, за наявності підстав, визначених положеннями статті 94 ПК України.

Щодо вимог позивача про застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах, суд зазначає наступне.

Звертаючись із вимогами про зупинення видаткових операцій відповідача, позивач як на підставу звернення посилається на вимоги підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Вказаною нормою визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Отже, вказана норма надає право податковому органу звертатися до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків у випадку недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

В силу підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків (підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України), так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків (зокрема, передбачені нормами підпунктів 20.1.15, 20.1.16 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, пунктом 89.4 Податкового кодексу України), варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд постановляє рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків

Отже, підстави для зупинення видаткових операцій є аналогічними із підставами для арешту майна платника податків.

В свою чергу, суд звертає увагу на умови припинення адміністративного арешту майна платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків припиняється: 1) або у зв`язку з відсутністю протягом 96 годин рішення суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту (підпункт 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України); 2) або на підставі рішення органу державної податкової служби про звільнення майна з під арешту, яке приймається протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли такому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення адміністративного арешту (пункт 94.20 статті 94 Податкового кодексу України).

Враховуючи висновок суду про обґрунтованість умовного арешту майна платника податків - відповідача у справі, позовні вимоги про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача теж підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що арешт коштів на рахунках та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є тотожними поняттями для цілей регулювання податкових правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року по справі № 820/2522/17.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, розглянувши подані заявником документи і матеріали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про наявність спору про право з огляду на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21.

Так, Верховний Суд виснував: «…За змістом статті 283 КАС України після відкриття провадження у справі за відповідною заявою суд може або її задовольнити, або відмовити у її задоволенні. Наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому, у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним…».

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 272 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 листопада 2025 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Ватаманюк Р.В. Боровицький О. А.