Справа № 440/2893/25
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2025 року

м. Київ

справа №440/2893/25

провадження № К/990/45722/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

06 листопада 2025 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Військово-лікарська комісія при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виключення ОСОБА_1 з військового обліку як такого, який визнаний непридатним до військової служби на підставі постанови військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська» від 25 травня 2024 року, не внесення актуальних персональних даних стосовно ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 з військового обліку як такого, який визнаний непридатним до військової служби на підставі постанови військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємству «Лікарня Придніпровська» від 25 травня 2024 року, та внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на підставі постанови військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємству «Лікарня Придніпровська» від 25 травня 2024 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», оформлену довідкою від 25 травня 2024 року № 6/7420, якою ОСОБА_1 визнано тимчасово непридатним до військової служби до 25 липня 2024 року.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 13 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною та скасував постанову Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 25 травня 2024 року № 6/7420, на солдата ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, Військово-лікарська комісія при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, апеляційну скаргу Військово-лікарської комісії при комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська» задовольнив частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі № 440/2893/25 в частині задоволення позову про визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», яка оформлена довідкою військово-лікарської комісії від 25 травня 2024 року № 6/7420, на солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 скасував, прийняв у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі № 440/2893/25 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484 грн 48 коп. скасував.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі № 440/2893/25 залишив без змін.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, що належать розгляду в порядку загального позовного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За такого правового регулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження автор скарги вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункти «б», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Автор касаційної скарги вказує на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені у оскаржуваному рішенні суду.

Суд відхиляє такі доводи автора скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження він не навів та не обґрунтував, при розгляді яких саме справ автор позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у конкретній іншій справі. Суд зазначає, що лише загальні покликання на такі обставини, за відсутності вмотивованих аргументів, не дають підстав для висновку, що є підстави для відкриття касаційного провадження, з покликанням на підпункт «б» частини п`ятої статті 328 КАС України.

Твердження автора скарги про те, що справа становить виняткове значення для нього не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги автора скарги у цій справі в якусь особливу категорію спорів. Такі покликання автора скарги мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.

За змістом частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, із змісту положення частини другої статті 12 КАС України вбачається, що в порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи незначної складності, але й інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.

Отож, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, що мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Проте покликання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із покликанням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що автором касаційної скарги не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Браташа Юрія Павловича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі № 440/2893/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії при Комунальному медичному підприємстві «Лікарня Придніпровська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

О. Р. Радишевська