Справа № 420/30849/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «АГРО-ФОРУМ-2» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «АГРО-ФОРУМ-2», в якій просить суд:

- стягнути з ДОЧІРНЬОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "АГРО-ФОРУМ-2" на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 118374,13 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 8760,12 грн. (Одержувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон.р-н/50070000, код 37959517 Банк: Казначейство України, IBAN UA0021451, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за 1 робоче місце, призначених для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції, оскільки вищезазначена сума відповідачем не була сплачена, утворилася заборгованість та пеня за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій становить. Враховуючи зазначене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість по адміністративно-господарським санкціям та пені.

17.10.2025 року від Дочірнього сільськогосподарського підприємства «АГРО-ФОРУМ-2» надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що Основними видами господарської діяльності ДСП АГРО-ФОРУМ-2» є вирощування сільськогосподарської продукції на землях Осокорівської сільської ради в Бериславському районі Херсонської області. З 27.03.2022 року виробничу діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції було зупинено на підставі Наказу №ВС/1 від 27.02.2022р. (Додаток 3) через окупацію земель на яких знаходилось Підприємство військовими армії російської федерації. Після зупинення операційної діяльності працівникам підприємства за рахунок власних грошових коштів продовжували нараховуватись заробітна плата за рахунок власних коштів підприємства поки вони були в наявності на банківських рахунках, а з 16.07.2022 року трудові відносини зо всіма працівниками окрім директора та бухгалтера було зупинено на підставі Наказу №01/ВС від 15.07.2022р. в якому в Додатку №1 від 15.07.2022р є повний перелік працівників які працювали на 15.07.2022р і з якими призупинено трудові відносини до кінця військового стану до нього. На дату зупинення трудових відносин в штаті ДСП «АГРО-ФОРУМ-2» було 78 працівників із яких 5 (п`ять) працівників мали інвалідність та працювали за основним місцем роботи. Після звільнення території на якій знаходилось підприємство, з листопаду 2022 року зазначена територія знаходиться в переліку території де йдуть активні бойові дії, а з травня 2023 року і до сьогоднішнього часу територія де ідуть активні бойові дії але на яких діють електронні реєстри. Відповідно висновків та відповідей Херсонської обласної військової адміністрації та голови районної військової адміністрації, отриманих ДСП «АГРО-ФОРУМ-2» території які займає Підприємство заміновані та господарська діяльність на них заборонена. За 2024 рік на ДСП «АГРО-ФОРУМ-2» працівники продовжували звільнятись на протязі всього року. Причому ДСП «АГРО-ФОРУМ-2» періодично подавались звіти «податковий розрахунок нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого внеску за 1-й, 2-й, 3-й, 4-й квартали 2024 року (Додатки 5,6,7,8) із яких було Позивачем безпідставно зроблено висновки про недотримання ДСП «АГРО-ФОРУм-2» нормативу зі створення робочих місць та не працевлаштування 1 особи з інвалідністю. Таким чином програмою не було враховано, що всього з 01.01.2024 по 31.12.2024 року на Підприємстві ДСП «АГРО-ФОРУМ-2» за основним місцем роботи рахувалось в різні періоди 2024 року 4 (чотири) особи . яким було встановлено інвалідність, що підтверджується довідкою підприємства Вих №17/С від 14.10.2025р.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у Дочірнього сільськогосподарського підприємства «АГРО-ФОРУМ-2», за рік склала 41 особа, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону складає - 2 особи.

Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 1 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом.

Таким чином, за 1 робоче місце, призначених для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 118374,13 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується Розрахунком сум АГС, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України

Враховуючи те, що відповідач не виконав нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості 2 робочих місця та не сплатив адміністративно-господарські санкції з урахуванням пені (8760,12 грн.) в загальній сумі 127 134,25грн., позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії їх рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 року №875-ХІІ (далі - Закон №875-XII).

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю (частина 3 статті 17 Закону №875-XII).

Відповідно до положень частини 1 статті 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 статті 19 Закону №875 передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону №875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону №875-XII Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Частинами 12 та 13 статті 19 Закону №875-XII передбачено, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Згідно з частинами 1-2 статті 20 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до частин 4, 5 статті 20 Закону №875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді (частина 10 статті 20 Закону України №875-XII).

Висновки суду.

З аналізу норм Закону №875-XII вбачається, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця, натомість вимагає від нього вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначених у статті 18 Закону №875-XII.

Суд наголошує, що обов`язок по створенню робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю покладається на роботодавця, тобто на юридичну особу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період 01.01.2024 року по 31.12.2024 року на підприємстві працювало 4 (чотири) особи, яким було встановлено інвалідність із яких:

ОСОБА_1 , який згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 763862 від 09.02.2012 року є особою з інвалідністю третьої групи безстроково, прийнятий на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, на підставі наказу №16 від 30.03.2008 року. Наказом № 52/3 від 25.11.2024 року звільнений.

ОСОБА_2 , яка згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 011885 є особою з інвалідністю третьої групи безстроково, прийнята на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, на підставі наказу №21-к від 02.04.2019 року. Наказом № 45/3 від 29.03.2024 року звільнений.

ОСОБА_3 , який згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 556882 від 31.10.2024 року є особою з інвалідністю третьої групи, прийнятий на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, на підставі наказу №80 від 15.12.2014 року.

ОСОБА_4 , який згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 066961 від 10.05.1993 року є особою з інвалідністю третьої групи безстроково, прийнятий на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва, на підставі наказу №91-к від 16.09.2020 року.

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що протягом 2024 року в Дочірньому сільськогосподарському підприємстві «АГРО-ФОРУМ-2» працювало 4 особи з інвалідністю, що є більше ніж встановлено ч. 1 ст. 19 Закону №875-XII.

Отже, враховуючи наявність у відповідача працівника з інвалідністю, працевлаштованого на основне місце роботи, суд дійшов висновку, що Дочірнє сільськогосподарське підприємство «АГРО-ФОРУМ-2» у 2024 році виконало встановлений законодавством норматив робочих місць для осіб з інвалідністю, а доводи позивача ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону та не підтверджуються жодними належними правовими нормами.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пров. Інженера Корсакова, буд.5 А, м.Херсон, 73000, ) до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «АГРО-ФОРУМ-2» (вул. Свободи, буд. 2, с. Осокорівка, Бериславський район, Херсонська обл., 74210, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.