Справа № 440/8612/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8612/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника відповідача Хлестунова О.Г. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №440/8612/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 адвокат Кішко Дмитро Олександрович, здійснюючи на підставі ордеру серія ВІ №1311404 від 20.06.2025 представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" (надалі - ТОВ "Кононівський елеватор", Товариство) звернувся з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі - ПМУДПС), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 12.05.2025:

- №208/, яким Товариству за порушення вимог п. 189.9 ст. 189, пп. "г" п. 198.5 ст. 198, пп. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника р. 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду", зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість (надалі - ПДВ), що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за податковою декларацією з ПДВ за червень 2024 року на 3 967 694,00 грн;

- №209/, яким Товариству за порушення вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок не виписування та не реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) зведених податкових накладних на суми занижених податкових зобов`язань, не нарахованих на суму списаних (знищених) основних засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, які не підтверджено сертифікатом торгово-промислової палати на загальну суму 19 838 469,29 грн, застосовано штраф за платежем ПДВ у розмірі 10 200,00 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини порушення прав платника податків через безпідставний, як на його думку, висновок документальної виїзної перевірки про заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму ненарахованого податкового зобов`язання з ПДВ на остаточну вартість знищених основних виробничих засобів Товариства внаслідок дії обставин непереборної сили, факт настання яких не підтверджений сертифікатом торгово-промислової палати, на загальну суму 3967694,00 грн. Повідомляє, що 06.08.2023 в ході збройної агресії з боку РФ належний ТОВ "Кононівський елеватор" зерновий елеватор, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Веснянське шосе, 5, зазнав ракетного удару, внаслідок чого спричинено пошкодження рухомого та нерухомого майна Товариства. У зв`язку з цим позивач вважає безпідставним застосування у такому випадку контролюючим органом положень пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації. Відсутність ознак постачання основних виробничих або невиробничих засобів, як на переконання позивача, доводиться фактом їх знищення внаслідок збройної агресії. Саме на такий випадок законодавець передбачив, що норма пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства, або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням. Аналогічно, абзацом 11 пп. 14.1.191 ст. 14 Податкового кодексу України, передбачено, що не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Тож, як на переконання представника позивача, у випадку ліквідації основних засобів у зв`язку з їх розібранням або перетворенням в інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням, платник податку не нараховує податкові зобов`язання з ПДВ (у тому числі відповідно до п. 198.5 ст. 198), якщо до контролюючого органу надано належним чином оформлений акт на списання основних засобів за формою, встановленою наказом Міністерства статистики України "Про затвердження типових форм первинного обліку" від 29.12.1995 №352, або за довільною формою за умови, що такий документ міститиме всю необхідну інформацію, яка дозволяє ідентифікувати операцію, та матиме належні реквізити первинного документа. Незалежно від форми складання документа на списання основних засобів такий документ має підтверджувати факт знищення, розібрання або перетворення основних засобів в інший спосіб, внаслідок чого основний засіб не може використовуватися за первісним призначенням. При цьому Кодексом не визначено механізму подання платником податку до контролюючого органу документів про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів. Звертає увагу на те, що п. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України не застосовуються до ст. 198.5, про що зазначено в абз. 5 п. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу. З приводу списання основних засобів на загальну суму 23 806 163,14 грн, у т.ч. ПДВ 3 967 693,85 грн, за адресою: Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Веснянське шосе, 5, представник позивача зазначив, що списання майна було проведене у зв`язку зі знищенням внаслідок збройної агресії, а не внаслідок форс-мажорних обставин, як помилково вказано у запиті №6. Тому висновок перевірки про порушення п. 189.9 ст. 189, пп. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України внаслідок не нарахування платником податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 3 967 693,85 грн вважає безпідставним.

11.07.2025 до суду від ПМУДПС засобами системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (т. 3 а.с. 34-38), в якому представник висловив свої заперечення проти задоволення позову. На спростування доводів позивача з приводу хибності висновку перевірки про постачання основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами зазначив, що операції з ліквідації основних засобів прирівнюються до операцій з постачання товарів, які є об`єктом оподаткування ПДВ, та, відповідно, оподатковуються податком у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків. База оподаткування ПДВ за такими операціями визначається відповідно до пункту 189.9 статті 189 розділу V Податкового кодексу України, а саме - за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації. Відповідно абзацу "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з ПДВ (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником податків товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Пунктом 321 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних ПДВ операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари придбані в оподатковуваних ПДВ операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану. Ця норма, за твердженням представника відповідача, є спеціальною на період дії правового режиму воєнного стану та передбачає лише посилання на обставини непереборної сили, порядок засвідчення яких визначений законодавчо. Враховуючи той факт, що позивачем до перевірки не було надано сертифікат ТПП, контролюючим органом було визначено, що основні засоби було ліквідовано за самостійним рішенням платника податку.

У відповіді на відзив представник позивача навів доводи аналогічні тим, що наведені у позовній заяві (т. 3 а.с. 80-84).

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 09.07.2025 суд за клопотанням представника ПМУДПС перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 29.07.2025.

У підготовчому судовому засіданні 29.07.2025 суд, задовольнивши клопотання представника відповідача, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14.08.2025 для забезпечення права на надання заперечень на відповідь на відзив.

У запереченнях представник відповідача навів доводи аналогічні тим, що наведені у відзиві на позов (т. 3 а.с. 108-109).

У підготовчому судовому засіданні 14.08.2025 суд задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для ознайомлення з додатковими пояснення позивача та надання власних пояснень, у зв`язку з чим суд продовжив підготовче провадження на 30 днів та оголосив перерву у справі до 25.09.2025.

У підготовче судове засідання 25.09.2025 всі учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, представник відповідача надав додаткові пояснення, з огляду на що суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 16.10.2025.

Ухвалою суду від 02.10.2025 задоволено заяву ПМУДПС щодо здійснення судового розгляду справи, що призначений на 16.10.2025 за участю представника ПМУДПС в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовчому судовому засіданні 16.10.2025 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13.11.2025.

У судовому засіданні 13.11.2025 суд заслухав виступи учасників із заявами по суті, дослідив письмові докази, завершив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, провів судові дебати, в яких представники сторін підтримали власні позиції, кожен наполягаючи на своєму, після чого перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

20.11.2025 суд проголосив скорочене рішення по суті заявлених вимог.

За наслідками вчинених у справі процесуальних дій суд з`ясував наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань суд з`ясував, що ТОВ "Кононівський елеватор" (3) має статус зареєстрованої з 19.02.2003 юридичної особи. Основним зареєстрованим видом економічної діяльності Товариства є складське господарство. Іншими зареєстрованими видами економічної діяльності Товариства є: Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, Оброблення насіння для відтворення, Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Транспортне оброблення вантажів, Постачання інших готових страв, Торгівля електроенергією, Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи, Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, Виробництво електроенергії, Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, Малярні роботи та скління, Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання, Діяльність приватних охоронних служб, Вантажний автомобільний транспорт.

Розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) складає 1 323 463 024,00 грн. Власниками юридичної особи Товариства є: Естрон Корпорейшен Лімітед, Кіпр (48,57%), ТОВ "Кернел-Капітал" (22,17%), ТОВ "Гутянський елеватор" (17,2%), ТОВ "Компанія з управління активами "Прогресивні інвестиційні стратегії", яке діє від свого імені, в інтересах та за рахунок пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Девелопмент Агро" (12,06%). Керівником підприємства є Бондаренко В.М., а кінцевим бенефіціарним власником - ОСОБА_1 .

У період з 27.08.2024 по 28.10.2024 на підставі наказів ПМУДПС від 20.08.2024 №92-п та від 01.10.2024 №109-п відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Кононівський елеватор", за результатами якої складено акт №565/35-00-07/32284263 від 04.11.2024 (т. 1 а.с. 17-101), висновками якого зафіксовано факти порушення платником вимог:

- пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 ст. 14, п. 134.1.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", МСБО 1 "Подання фінансової звітності", Концептуальної основи фінансової звітності ТОВ "Кононівський елеватор", що призвело до:

заниження податку на прибуток на загальну суму 2 079 830 грн, у тому числі за 2021 рік на суму 2079830,00 грн.

завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за: 2020 рік на суму 1 071 092,00 грн; 1 квартал 2021 року на суму 12 390 438,00 грн; півріччя 2021 року на суму 22 973 384,00 грн; 3 квартали 2021 року на суму 32 838 431,00 грн; 1 квартал 2022 року на суму 28 135 607,00 грн; півріччя 2022 року на суму 28 135 607,00 грн; 3 квартали 2022 року на суму 28 135 607,00 грн; 2022 рік на суму 28 135 607,00 грн; 1 квартал 2023 року на суму 14 067 804,00 грн; півріччя 2023 року на суму 14 067 804,00 грн; 3 квартал 2023 року на суму 14 067 804,00 грн; 2023 рік на суму 14 067 804,00 грн; 1 квартал 2024 року на суму 14 067 804,00 грн; півріччя 2024 року на суму 14 067 804,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, абзацу «г» п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 189.9 ст. 189, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 208.2 ст. 208, п. 208.3 ст. 208 Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника р. 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" за червень 2024 року на суму 3 981 340,00 грн;

- п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що тягне за собою застосування штрафних санкцій за відсутність виписки та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних відповідно до п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України;

- п. 51.1 ст. 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме: подання відомостей у складі податкової звітності про нараховані та виплачені доходи фізичним особам (форма №1-ДФ/№4-ДФ) з помилками у податкових номерах/серія номер паспорта за 1 квартал 2019 року, 1, 2 квартали 2020 року, невідповідністю суми утриманого податку нарахованій/утриманій сумі доходу за 2 квартал 2024 року, що призвело до подання до державного реєстру недостовірних відомостей по окремих фізичних особах;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України за неподання та подання із порушенням встановлених строків повідомлення за формою №20-ОПП по 198 об`єктам оподаткування (транспортних засобам), відповідальність за що передбачена п. 117.1 ст. 177 Податкового кодексу України.

За наслідками розгляду заперечень платника (т. 1 а.с. 102-105) на Акт №565/35-00-07/32284263 від 04.11.2024 заступник начальника ПМУДПС прийняв рішення від 22.11.2024 №3676/6/35-00/07-11-40 про залишення акту перевірки без змін, а заперечення без задоволення (т. 1 а.с. 107-123).

Як повідомляє представник позивача, на підставі висновків Акту №565/35-00-07/32284263 податковим органом були складені податкові повідомлення-рішення №603/35000701 від 26.11.2024, №604/35000701 від 26.11.2024, №605/35000701 від 26.11.2024, №595/35000701 від 22.11.2024, №1 від 22.11.2024, які Товариство 03.12.2024 оскаржило до ДПС України (т. 1 а.с. 124-130).

За результатами розгляду скарги платника 30.01.2025 в.о. першого заступника голови ДПС України В. Бугасов прийняв рішення №2822/6/99-00-06-01-01-06 (т. 1 а.с. 131-139), яким:

- скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУДПС від 22.11.2024 №595/35000701;

- скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУДПС від 26.11.2024 №605/35000701 у частині висновків акту перевірки щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму не нарахування податкового зобов`язання з ПДВ на остаточну вартість знищених основних виробничих засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення - залишено без змін;

- скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУДПС від 22.11.2024 №59735000/01 у частині застосованих штрафних санкцій в сумі 59 160,00 грн, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін;

- залишено без змін податкове повідомлення-рішення ПМУДПС від 26.11.2024 №№603/35000701, 604/35000701.

Відповідно до пп. 78.1.12 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 78.1.12 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу ПМУДПС від 26.03.2025 №36-п відповідачем у період з 31.03.2025 по 04.04.2025 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Кононівський елеватор" за адресою: площа Павленківська, 24, м. Полтава, з питань, визначених у рішенні ДПС про результати розгляду скарги від 30.01.2025 №2822/6/99-00-06-01-01-06.

За результатами перевірки складено Акт №160/35-00-07/32284263 від 07.04.2025 (т. 1 а.с. 140-150), висновками якого зафіксовано факти порушення Товариством:

- п. 189.9 ст. 189, абз. «г» п. 198.5 ст. 198, пп. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника р. 21 "Cума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" за червень 2024 року на суму 3967694,00 грн;

- п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що тягне за собою застосування штрафних санкцій за відсутність виписки та реєстрації протягом граничного строку податкових накладних відповідно до п. 1201.2 ст. 1201 Податкового кодексу України.

ТОВ "Кононівський елеватор" не погодилось із висновками Акту перевірки, у зв`язку з чим 17.04.2025 подало заперечення № (т. 1 а.с. 151-153), за результатами розгляду яких ПМУДПС рішенням від 05.05.2025 №2/6/35-00-07-02-10 висновки акту перевірки залишило без змін, а заперечення без задоволення (т. 1 а.с. 154-162).

На підставі висновків Акту №160/35-00-07/32284263 ПМУДПС 12.05.2025 були складені податкові повідомлення-рішення:

- №208/, яким Товариству за порушення вимог п. 189.9 ст. 189, пп. "г" п. 198.5 ст. 198, пп. 321 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до завищення показника р. 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду", зменшено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за податковою декларацією з ПДВ за червень 2024 року на 3 967 694,00 грн (т. 1 а.с. 165-168);

- №209/, яким Товариству за порушення вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок не виписування та не реєстрації в ЄРПН зведених податкових накладних на суми занижених податкових зобов`язань, не нарахованих на суму списаних (знищених) основних засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, які не підтверджено сертифікатом торгово-промислової палати на загальну суму 19 838 469,29 грн, застосовано штраф за платежем ПДВ у розмірі 10 200,00 грн (т. 1 а.с. 163-164).

Скаргу Товариства на ці податкові повідомлення-рішення (т. 1 а.с. 169-172) рішенням ДПС України від 05.06.2025 №16229/6/99-00-06-01-03-06 залишено без розгляду (т. 1 а.с. 173).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю висновків документальної позапланової виїзної перевірки та нарахованими на підставі таких висновків сумами грошових зобов`язань, звернувся до суду з цим позовом, в якому просить скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 12.05.2025 з мотивів їх протиправності.

Надаючи правову оцінку з`ясованим обставинам справи та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (надалі ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 189 ПК України визначає особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках.

Так, згідно з п. 189.9 ст. 189 ПК України, у разі якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Стаття 198 ПК України врегульовує питання формування податкового кредиту.

Відповідно до абз. "г" п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначає особливості справляння податку на додану вартість.

Законом України від 15.03.2022 №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", який набрав чинності з 17.03.2022, підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено, зокрема, пунктом 321, абзацами 1, 2 та 5 якого установлено, що "тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари:

придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану.

До наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються".

З посиланням саме на ці норми контролюючий орган сформулював висновок документальної позапланової перевірки про те, що Товариством занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму не нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ на остаточну вартість списаних основних виробничих засобів, знищених в наслідок дії обставин непереборної сили не підтверджених сертифікатом ТПП на загальну суму 3 967 694,00 грн.

При цьому в ході перевірки контролюючим органом досліджувалися:

- Акт про пожежу від 06.08.2023, підписаний провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ХРУ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області Інною Вікторівною Ліпською, старшим слідчим СРПП ВП №1 Олександром Олександровичем Пастухом та начальником Веснянської дільниці ТОВ "Кононівський елеватор" Деркачем Євгенієм Миколайовичем, згідно з яким причина пожежі (встановлена чи ймовірна) - Потрапляння боєприпасів та їх уламків під час проведення бойових дій (т. 1 а.с. 177-178);

- Звіт про причину виникнення пожежі від 08.08.2023, складений провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ХРУ ГУДСНС України у Хмельницькій області Інною Ліпською, згідно з яким підставою в огляді місця пожежі та виїзду стало повідомлення про пожежу на складі зернових культур за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Старокостянтинів, Веснянське шосе, 5, яке надійшло на ПЗЧ 19 ДПРЧ 4 ДПРЗ 06.08.2023 о 02 год. 04 хв. Огляд проведено 06.08.2023 року в період з 02-40 годин по 06-40 годин. Обставини виникнення, розвитку, особливості гасіння та умови, що вплинули на поширення пожежі та ускладнювали її гасіння, а також інформація від очевидців, відібрана в усній формі, тощо: з пояснень очевидців (працівників ТОВ "Кононівський елеватор") встановлено, що близько 06.08.2023 о 01 год. 55 хв. Під час повітряної тривоги, в момент прольоту ракети над територією ТОВ "Кононівський елеватор" відбувся вибух у місці розташування складу зернових культур, після чого в складі відбулося горіння. Після чого по мобільному телефону було повідомлено оперативно-рятувальну службу про пожежу. (З пояснень начальника Веснянської дільниці ТОВ "Кононівський елеватор" Деркача Євгенія Миколайовича). Висновок: Ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталась 06.08.2023 на складі зернових культур Веснянська дільниця ТОВ "Кононівський елеватор" культур за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Старокостянтинів, Веснянське шосе, 5-є "Потрапляння боєприпасів та їх уламків під час проведення бойових дій" (т. 1 а.с. 174-177);

- лист Слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 18.08.2023 №72/6/65/2833, наданий начальнику Веснянської дільниці ТОВ "Кононівський елеватор" Деркачу Євгенію Миколайовичу з приводу розгляду заяви від 09.08.2023 №63 (вх.№72/6/66/1495 від 10.08.2023) щодо визнання ТОВ "Кононівський елеватор" потерпілим та надання витягу з ЄРДР, в якому повідомлено, що ТОВ "Кононівський елеватор" постановою слідчого від 06.08.2023 визнано потерпілим та заяву разом із доданими до неї матеріалами долучено до матеріалів кримінального провадження №0000158, внесеному в ЄРДР 05.08.2023, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення станом на сьогодні жодній особі не повідомлялось (т. 1 а.с. 179);

- витяг з кримінального провадження (з Єдиного реєстру досудових розслідувань) №0000158, внесеному в ЄРДР 05.08.2023, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України (т. 1 а.с. 180);

- наказ від 07.08.2023 №70-ОД "Про проведення інвентаризації" та Протокол №1 від 18.08.2023 засідання інвентаризаційної комісії ТОВ "Кононівський елеватор" дільниця Веснянка, м. Старокостянтинів, відповідно якого відбулося підбиття підсумків інвентаризації (оз), капітальних інвестицій, нематеріальних активів (НМА) та ТМЦ, яка проводилась за наказом №70-ОД від 07.08.2023 у період з 07 по 18.08.2023. Комісією встановлено розбіжності фактичної наявності основних засобів в підзвіті у матеріально-відповідальних осіб з бухгалтерським обліком внаслідок ракетного дару, зокрема, основні засоби, які не придатні до експлуатації у зв`язку з ракетним ударом і не підлягають відновленню, а також які не придатні до експлуатації у зв`язку з ракетним ударом, але підлягають відновленню (т. 1 а.с. 183-189);

- акти ТОВ "Кононівський елеватор" на списання основних засобів (т. 2 а.с. 150-247);

- Технічний звіт за результатами попереднього обстеження виробничого комплексу за адресою: 31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Деснянське шосе, буд.5, що зазнав руйнувань унаслідок збройної агресії РФ, додаток Б та акти обстежень, складені ДП "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" (на 382 сторінках). Технічний звіт, а саме - акти, складені за результатами обстеження, має висновки щодо ступеню пошкоджень об`єктів, характеристики категорій пошкоджень об`єктів та рекомендації щодо подальшої експлуатації/ліквідації (т. 1 а.с. 190-241, т. 2 а.с. 1-139).

Аналізуючи отриману в ході перевірки від платника інформацію, контролюючий орган зазначив, що Звіт про причину виникнення пожежі від 08.08.2023 ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 06.08.2023 на складі зернових культур Веснянської дільниці ТОВ "Кононівський елеватор", пов`язує з обставинами потрапляння боєприпасів та їх уламків під час проведення бойових дій. Тобто, висновки про причину виникнення пожежі є лише ймовірними, остаточні висновки будуть міститися лише у судовому рішенні, яке на момент перевірки відсутнє. Витяг з кримінального провадження №0000158, внесеному в ЄРДР 05.08.2023, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України, засвідчує факт того, що триває слідство, в ході якого і буде встановлено остаточні причини пожежі та винних осіб. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення станом на сьогодні жодній особі не повідомлялось.

У той же час, як на переконання відповідача, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) затверджений Регламентом "засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)", затверджений рішенням президії ТПП України 18.12.2014 №44(5).

Враховуючи той факт, що Товариством до перевірки не було надано сертифікат ТПП, контролюючим органом було визначено, що основні засоби було ліквідовано за самостійним рішенням платника податку.

Надаючи оцінку твердженням відповідача з приводу того, що за обставин, які трапилися з майном Товариства на Веснянській дільниці, платник не має права на списання знищених виробничих засобів без нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на їх остаточну вартість у разі не підтвердження факту настання обставин непереборної сили сертифікатом ТПП, суд перш за все звертає увагу на дотичні висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, який розв`язуючи в рамках спору у справі №906/540/22 питання того чи може сторона договору в односторонньому порядку розірвати договір із вказівкою на наявність форс-мажорних обставин у свого контрагента, якщо він заперечує ці обставини, а також питання того чи може сторона, яка посилається на наявність форс-мажорних обставин щодо певних зобов`язань, заперечувати їх наявність щодо інших, у своїй постанові від 07.06.2023 зазначав, зокрема, про те, що "74. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч. 1 ст. 617 ЦК, ч. 2 ст. 218 ГК та ст. 141 Закону "Про ТПП в Україні").

75. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

76. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

77. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

78. ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

79. Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

80. Лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

81. ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону "Про ТПП в Україні").

82. Згідно з ч. 1 ст. 141 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

83. Сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21)".

Тож у контексті спірних правовідносин у справі, що розглядається, суд надає оцінку висновкам контролюючого з урахуванням встановлених обставин та у сукупності з іншими доказами.

Такими доказами у даному випадку є досліджені в ході документальної виїзної перевірки Акт про пожежу від 06.08.2023, підписаний провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ХРУ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області Інною Вікторівною Ліпською, старшим слідчим СРПП ВП №1 Олександром Олександровичем Пастухом та начальником Веснянської дільниці ТОВ "Кононівський елеватор" Деркачем Євгенієм Миколайовичем (т. 1 а.с. 177-178), Звіт про причину виникнення пожежі від 08.08.2023, складений провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям ХРУ ГУДСНС України у Хмельницькій області Інною Ліпською (т. 1 а.с. 174-177), лист Слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 18.08.2023 №72/6/65/2833 (т. 1 а.с. 179), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000158, зареєстрованого 05.08.2023, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України (т. 1 а.с. 180); наказ від 07.08.2023 №70-ОД "Про проведення інвентаризації" та Протокол №1 від 18.08.2023 засідання інвентаризаційної комісії ТОВ "Кононівський елеватор" дільниця Веснянка, м. Старокостянтинів (т. 1 а.с. 183-189), акти ТОВ "Кононівський елеватор" на списання основних засобів (т. 2 а.с. 150-247), Технічний звіт за результатами попереднього обстеження виробничого комплексу за адресою: 31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Деснянське шосе, буд. 5, що зазнав руйнувань унаслідок збройної агресії РФ, додаток Б та акти обстежень, складені ДП "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" (на 382 сторінках) (т. 1 а.с. 190-241, т. 2 а.с. 1-139).

Відповідач не заперечує факту знищення виробничих засобів позивача, однак обстоює позицію того, що факт знищення (втрати) товарів внаслідок дії обставин непереборної сили має підтверджуватися відповідним сертифікатом регіональної торгово-промислової палати.

З огляду на висновок Верховного Суду з приводу того, що сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин, сформульований у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22, суд визнає необґрунтованими такі судження відповідача з урахуванням наступного.

Гіпотеза абзацу 2 п. 189.9 ст. 189 ПК України передбачає декілька обставин, за наявності яких платник звільняється від обов`язку обліковувати ліквідацію основних виробничих або невиробничих засобів для цілей оподаткування як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації:

- коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили,

- в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

З метою визначення особливостей адміністрування податків і зборів під час дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022, реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу Російської Федерації та забезпечення прав і обов?язків платників податків був розроблений проекту Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", як це зазначено у пояснювальній записці до нього.

Згідно з цією ж пояснювальною запискою, проектом Закону пропонується внести зміни до Податкового кодексу України, якими серед іншого передбачено: не застосування положень пункту 198.5. статті 198 Податкового кодексу України (не нарахування податкових зобов`язань) у випадку втрати, знищення товарів, придбаних з ПДВ, під час дії воєнного стану.

Згодом Комітет Верховної Ради України, розглянувши на своєму засіданні 14.03.2022 (протокол №92), крім інших, проект Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану", поданий народним депутатом України ОСОБА_2 та іншими народними депутатами України, реєстр. №7131-2 від 14.03.2022 (blob:https://itd.rada.gov.ua/4696d18e-68c1-42e2-b3cc-d3a405d4fafa), у своєму висновку зазначив, що проектом закону передбачається серед іншого наступне: не застосування пункту 198.5. ст.198 Податкового кодексу України (не нарахування податкових зобов`язань) у випадку втрати, знищення товарів, придбаних з ПДВ, під час дії воєнного стану.

Саме у цьому контексті цілей і завдань законопроекту №7131-2 Законом України від 15.03.2022 №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України було доповнено, зокрема, пунктом 321, за умовою якого до наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються.

До таких операцій, за умовою того ж пункту 321, відноситься, крім іншого, придбання товарів, зокрема, в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, у зв`язку з чим такі товари не вважаються використаними платником в неоподатковуваних ПДВ операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Листом від 05.05.2022 №3781/7/99-00-04-01-03-07 ДПС України з метою правомірного формування витрат для цілей оподаткування, які пов`язані із псуванням або знищенням майна платника податків у зв`язку із форс-мажорними обставинами, звертала увагу, зокрема на те, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-ого) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-ого) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Аналогічне положення викладено у роз`ясненні ДПС з категорії 101.15 розділу "Запитання відповіді з Бази знань" ЗІР (zir.tax.gov.ua), в якому мова йде про те, що листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 підтверджено, що введення військового стану в Україні з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами).

Отже, для застосування правила п. 321 підрозділу 2 розділу XX ПК України додатково отримувати індивідуальний сертифікат регіональної торгово-промислової палати потреби немає.

Міністерство фінансів України листом від 10.10.2022 №41010-06-62/23254 у відповідь на запит Державної податкової служби щодо питань, пов`язаних із порядком списання знищеного або зіпсованого майна у зв`язку із російською збройною агресією проти України, повідомило, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Як встановлено документальною перевіркою та підтверджується матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду цієї справи, наказом директора ТОВ "Кононівський елеватор" від 02.01.2020 №01/1-ОД затверджено внутрішній стандарт облікової політики та організації бухгалтерського обліку підприємства (т. 2 а.с. 140-149), яким визначено, крім іншого, порядок проведення списання основних засобів.

Так, відповідно до пункту 4.1.11 облікової політики, факт ліквідації об`єкта ОЗ встановлюється постійно діючою експертно-технічною ліквідаційною комісією, призначеною Наказом Директора підприємства, про що складається акт відповідної форми. Акт ліквідації об`єкта ОЗ затверджується директором підприємства. Доходи від оприбуткування ТМЦ від ліквідації ОЗ відображають у складі інших доходів від звичайної діяльності за цінами можливої реалізації/можливого використання на виробництві. ПДВ на залишкову вартість при списанні об`єкта ОЗ не нараховується (або не виникає) у разі, якщо такі основні засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням чи руйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди підприємства, у тому числі у разі крадіжки, або при складанні відповідного документа про знищення, розбирання чи перетворення іншим способом, унаслідок чого він не може використовуватись за первісним призначенням.

У досліджуваному випадку списання відбулося після отримання Товариством повного пакету документів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000158 від 05.08.2023, заяви про залучення до провадження як потерпілого в межах кримінального провадження №0000158 від 05.08.2023, акту про пожежу від 06.08.2023, наказу про проведення інвентаризації від 07.08.2023 №70-од, звіту про причину виникнення пожежі від 08.08.2023, протоколу №1 засідання інвентаризаційної комісії від 18.08.2023 з переліком основних засобів, які придатні/частково придатні/непридатні до експлуатації в зв`язку з ракетним ударом, технічного звіту за результатами попереднього обстеження виробничого комплексу від 29.09.2023.

Тож списання основних засобів, що знаходились за адресою: Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Веснянське шосе, 5, проведене не на підставі самостійного рішення ТОВ "Кононівський елеватор", а у зв`язку з їх знищенням.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що Товариство під час проведення процедури списання товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з їх знищенням діяло відповідно до рекомендацій ДПС України та на підставі документів, які підтверджують правомірність та обсяг товарно-матеріальних цінностей, які було знищено та підлягають списанню, як таких, що були знищені під час дії воєнного стану.

Таким чином висновки відповідача щодо порушення Товариством абз. "г" п. 198.5 ст. 198, пп. 321 підрозділу 2 розділу XX ПК України з урахуванням п. 1 та п. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму не нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ на остаточну вартість знищених основних виробничих засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, не підтверджених сертифікатом ТПП, на загальну суму 3967694,00 грн не відповідають чинному нормативно-правовому регулюванню відповідних правовідносин, у зв`язку з чим визнаються судом протиправними.

Протиправність висновків перевірки з цього приводу тягне за собою і протиправність нарахування відповідачем сум грошових зобов`язань, що відобразилося у податковому повідомленні-рішенні від 12.05.2025 №208/, у зв`язку з чим суд скасовує його, а позов у відповідній частині вимог задовольняє.

За з`ясованих судом обставин відсутності у платника обов`язку нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на остаточну вартість основних засобів, суд констатує й відсутність у такого платника обов`язку складання податкових накладних та відправлення їх на реєстрацію в ЄРПН відповідно до вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Тож висновок документальної перевірки про порушення платником вимог п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, який відповідач пов`язує з обставинами не виписання та не реєстрації в ЄРПН зведених податкових накладних на суми занижених податкових зобов`язань не нарахованих на суму списаних (знищених) основних засобів внаслідок дії обставин непереборної сили, не підтверджених сертифікатом ТПП, на загальну суму 19 838 469,29 грн, у т.ч. ПДВ 3 967 693,85 грн, суд визнає протиправним як похідний від попереднього.

Відтак податкове повідомлення-рішення від 12.05.2025 №209/, яким платнику на підставі п. 1201.2 ст. 1201 ПК України нараховано штраф за платежем ПДВ у розмірі 10200,00 грн, суд визнає протиправним та скасовує у зв`язку з цим.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Переслідуючи цілі і завдання адміністративного судочинства, суд на підставі з`ясованих обставин та чинного нормативно-правового регулювання встановив факт недотримання суб`єктом владних повноважень приписів статті 19 Конституції України, що призвело до порушення прав платника податків у сфері оподаткування.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність достатніх фактичних та юридичних підстав для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень у повному обсязі, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справ.

Тож сплачена позивачем сума судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 30280,00 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Окрім цього представник позивача заявив до відшкодування ще й витрати, понесені на придбання Товариством послуг з правничої допомоги, у розмірі 20 000,00 грн.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

На підтвердження розміру відповідних витрат адвокатом Кішком Д.О. надані копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.12.2025 (т. 3 а.с. 153-154), додаткової угоди №2 від 26.06.2025 до Договору б/н про надання правової допомоги від 12.12.2024 (т. 3 зворот а.с. 154), опису послуг, наданих адвокатським об`єднанням "Правнича колегія" від 14.10.2025 (т. 3 а.с. 156), рахунку на оплату №35 від 02.10.2025 (т. 3 зворот а.с. 155), платіжної інструкції від 03.10.2025 №36365 (т. 3 а.с. 156), ордеру (т. 3 а.с. 155).

Відповідач проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заперечував, посилаючись на неспівмірність їх розміру зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує такі обставини.

Як слідує зі змісту залучених до матеріалів справи документів, адвокатом надані клієнту такі послуги: складання позовної заяви; аналіз законодавства відповідних питань, в т.ч. з питань зупинення реєстрації податкових накладних; аналіз судової практики (у тому числі Верховного Суду) з аналогічних питань; узгодження правової позиції з Клієнтом стосовно змісту позовної заяви; підготовка та подання через систему Електронний суд позовної заяви; участь в судових засіданнях Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/8612/24; підготовка пояснень на відзив та додаткових пояснень по справі.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи, суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд враховуючи заперечення відповідачем проти розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення заявленої до стягнення суми до 10000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" у справі №440/8612/25 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 12.05.2025 №208/, №209/.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп та частину витрат, що пов`язані з придбанням послуг з правничої допомоги, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кононівський елеватор" (; пл. Павленківська, 24, м. Полтава, 36014).

Відповідач: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.11.2025.

Суддя Є.Б. Супрун