Справа № 620/10172/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Чернігів Справа № 620/10172/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 04.09.2025 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.04.2025 №07-07/387 про відмову в наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни;

- зобов`язати відповідача надати статус та видати посвідчення Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до ст.10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Позов мотивовано тим, що позивач є батьком померлого ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем, та загинув під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. За наведених обставин та в силу вимог статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він, як батько померлого, має на право на встановлені законодавством пільги.

Ухвалою судді від 30.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що позивачем документально не підтверджено, що його син ОСОБА_3 був учасником бойових дій або особою з інвалідністю внаслідок війни.

Від позивача надійшла відповідь на позов, у якій зазначено, що факт загибелі сина під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, внаслідок ракетного удару підтверджується Сповіщенням №36 від 18.04.2024 №9/2/36, копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2024 №237; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.08.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; лікарським свідоцтвом про смерть №435, виданим 18.04.2024 комунальним закладом Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи; витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 06 квітня 2025 року № 2025-0406-0910.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що позивачем не надана довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413, яка б підтверджувала належність ОСОБА_3 до осіб, зазначених в абз. 1 п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Інших документів, які згідно із Законом та відповідними порядками підтверджували б належність ОСОБА_3 до осіб, зазначених в інших пунктах ч. 1 ст. 6 Закону чи ст. 7 Закону, позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 батько ОСОБА_4 (а.с.9).

18.04.2024 позивачу надійшло сповіщення сім`ї №36 від ІНФОРМАЦІЯ_1 проте, що син позивача, штаб-сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 28.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відданий військовій праці на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, під час виконання службового завдання в місті Чернігів внаслідок ракетного удару противника по тимчасовому місцю дислокації військової частини, загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігові від 05.07.2024 у справі №750/7135/24, яке набрало законної сили 06.08.2024, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11-12).

09.08.2024 Відділом ДРАЦС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано Свідоцтво про смерть (повторно), відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті м.Чернігів, Чернігівська область, Україна, про що 18.04.2024 складено відповідний актовий запис № 1168 (13).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2024 №237, штаб-сержанта за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , командира відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 батальйону зв`язку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в період виконання обов`язків військової служби під час ракетного удару військами російської федерації по місцю тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 від механічної асфіксії в наслідок стиснення грудної клітки та живота, відповідно до пункту 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами) та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 18.04.2024 і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби і захисту Батьківщини (а.с.15).

Згідно із Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 06.04.2025 №2025-0406-0910, травма штаб-сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : «Механічна асфіксія внаслідок стиснення грудної клітки та живота. Ушкодження внаслідок військових дій, неуточнені», яка послужила причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_2 , виданим 09.08.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть від 18.04.2024 №435, виданим комунальним закладом «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи», витягом із наказу командира (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2024 №200, іншими військово-обліковими та медичними документами, - ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ (а.с.16).

21.04.2025 позивач звернувся із заявою до відповідача, до якої надав пакет документів для надання статусу і видачі посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни або посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці» (а.с.17).

Листом від 02.05.2025 №2504/2-16.04/2025 відповідач повідомив, що відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва), одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів. Іншого чинним законодавством не передбачено. У додатках, долучених до заяви, відсутні документи, які підтверджують участь ОСОБА_3 у бойових діях під час перебування на фронті, під час воєнних дій та конфліктів, тому встановити статус та видати посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» немає законних підстав (а.с.18).

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє дотепер.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правовий статус ветеранів війни регламентується Законом України від 22.10.1993 року №3551-ХII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-ХII).

У преамбулі до Закону №3551-ХII зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно із статтею 4 Закону №3551-ХII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до частини 1 пункту 19 статті 6 Закону №3551-ХII військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2024 №237, штаб-сержанта за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , командира відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 батальйону зв`язку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в період виконання обов`язків військової служби під час ракетного удару військами російської федерації по місцю тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 від механічної асфіксії в наслідок стиснення грудної клітки та живота, відповідно до пункту 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами) та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 18.04.2024 і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби захисту Батьківщини (а.с.15).

У силу приписів п. 1 ст. 10 Закону №3551-ХII чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у ст. 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісті) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Змістовний аналіз наведеної норми у сукупності з положеннями статей 6 та 7 Закону №3551-ХII дає змогу зробити висновок про його поширення на членів сім`ї військовослужбовців та прирівняних до них осіб, які загинули (пропали безвісті) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків).

Оскільки належними та допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , травма : механічна асфіксія внаслідок стиснення грудної клітки та живота. Ушкодження внаслідок військових дій, неуточнені». ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, на членів його сім`ї поширюється ст. 10 Закону №3551-ХII.

А тому дії відповідача щодо відмови позивачу у присвоєнні статусу члена сім`ї загиблого на підставі положень ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є протиправними.

Згідно із п. 2 Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551-ХII, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктами, 4, 7 вказаного Порядку передбачено, що особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-ХII, видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого". Посвідчення видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом визнання протиправною відмову ОСОБА_1 у встановленні Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці; зобов`язання Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради прийняти рішення та надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці відповідно до статті 10 Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'', з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_1 у встановленні Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради прийняти рішення та надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці відповідно до статті 10 Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'', з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (, вул. Івана Мазепи, буд. 19, м. Чернігів, Чернігівська область, 14017).

Суддя С.В. Бородавкіна