Справа № 183/11581/25
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/183/129/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про:

- скасування постанови поліцейського 2 взводу І роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Норенка Андрія Вадимовича, серії ЕНА № 6029241 від 27 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, і закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 листопада 2025 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з цим позовом, отриманим головуючим суддею 12 листопада 2025 року.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Норенка Андрія Вадимовича, серія ЕНА № 6029241 від 27 жовтня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), а саме за те, що 27 жовтня 2025 року о 16 год 51 хв, у м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, водій, керуючи транспортним засобом не ввімкнув ближнє світло фар, у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, чим порушив п. 19.1.а) Правил дорожнього руху України. Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки вона складена безпідставно, без наявності будь-яких доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що ним вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Провину заперечує, зазначаючи, що він рухався з ввімкненим світлом фар. На місці зупинки поліцейський особисто переконався, що в автомобілі горіло ближнє світло, що було видно з панелі приладів автомобіля. На прохання позивача показати відеозапис з нагрудного відеореєстратора з фіксацією порушення, поліцейський відмовив, пояснюючи це тим, що правопорушення не фіксував, а фіксував лише складання постанови. Жодних доказів, які свідчать про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення поліцейським патрульної поліції не надано. Відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надав доказів про порушення позивачем ПДР України, що в свою чергу свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови. Постанова серії ЕНА № 6029241 від 27 жовтня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилань на жоден з доказів на підтвердження вини, про що свідчить відсутність записів у п. 7 постанови «До постанови додаються».

Постановленою суддею ухвалою від 12 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку письмового провадження. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву. Роз`яснено сторонам право подати клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням сторін.

12 листопада 2025 року копія адміністративного позову разом з додатками, а 14 листопада 2025 року ухвала про відкриття провадження у справі доставлені до електронного кабінету відповідача, 20 листопада 2025 року за адресою місцезнаходження.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У встановлений ухвалою про відкриття провадження строку та станом на дату розгляду справи будь-яких клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням сторін від позивача та відповідача не надходило.

Дослідивши доводи адміністративного позову, оцінивши їх поданими доказами в їх сукупності суд висновує таке.

Матеріали позову свідчать, що 27 жовтня 2025 року поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Норенком А. В. складено постанову серія ЕНА № 6029241 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Згідно з постановою 27 жовтня 2025 року о 16:54 у м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, Довгинцівський район, 6 водій ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , керував транспортним засобом NISSAN ROGUE, НОМЕР_3 без ввімкненого ближнього світла фар, у темну пору доби, зафіксовано на нагрудні відео реєстратори, 47, вказаним порушив п. 19.1 а ПДР, порушення водієм використання освітлювальних приладів в умовах недостатньої видимості, в тунелях. Також постанова містить відомості, що копію постанови отримано ОСОБА_1 , не містить підпису особи. У графі 9 «Копію постанови надіслано рекомендованим листом» відомості не вказані. У графі 7 «До постанови додаються» відомості відсутні.

Надана позивачем позовна заява та копія оскаржуваної постанови свідчить про існування спору між сторонами з приводу правомірності винесення постанови у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявності підстав для її скасування.

Вирішуючи спір суд ураховує таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як убачається зі змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом а) пункту 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 Про правила дорожнього руху, (надалі ПДР) встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на всіх механічних транспортних засобах, що рухаються, повинні бути ввімкнені світлові пристрої - фари ближнього (дальнього) світла.

Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Надані суду матеріали свідчать про складення службовою особою відповідача постанови відносно позивача та відсутність складеного протоколу, що відповідає нормам пункту 4 Інструкції, ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Водночас, за ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що хоча службовою особою відповідача протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Так, відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у КАС України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду жодних беззаперечних доказів того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху, заперечення позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР, нічим не спростовані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували доводи позивача у частині відсутності факту керування позивачем транспортним засобом у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Такими доказами могли б бути покази свідків, дані відеозйомки, записи портативних відеореєстраторів.

У встановлений судом строк для подання відзиву судом докази вчинення адміністративного правопорушення не отримані.

Також суд звертає увагу, що хоча у графі 5 «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» оскаржуваної постанови і вказано про фіксування на нагрудні відео реєстратори порушення, однак у графі 7 «До постанови додаються» опис, вид доказів відсутній.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідачем не надано суду жодних беззаперечних доказів того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху, заперечення позивача щодо порушень, допущених при складанні постанови посадовою особою відповідача нічим не спростовані. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що жодних доказів до постанови не долучалося.

Таким чином у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що свідчить про незаконність прийнятої відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідність її скасування.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити, скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України слід стягнути судовий збір. При цьому суд ураховує правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року № 543/775/17, відповідно до якого, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, судовий збір складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Також, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом 1 211,20 грн, ураховуючи внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає за необхідне повернути позивачеві надмірно сплачені 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6029241 від 27 жовтня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 помилково сплачений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір при поданні позову до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а саме 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, згідно з квитанцією ID: 4898-2471-0756-6582 від 03 листопада 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складене та підписане 26 листопада 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, код в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя Д. О. Парфьонов