Справа № 520/18130/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р. № 520/18130/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області , про визнання протиправним та скасування наказу, поновити на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №810 від 16.06.2025 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог пункту 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини третьої статті 91, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №358 о/с від 23.06.2025 про звільнення ОСОБА_1 з органів Національної поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 закону України Про Націоанльну поліцію у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що у період з 01.04.2020 по 30.08.2024 він перебував на різних викладацьких та наукових посадах у Харківському Національному університеті внутрішніх справ. Наказом Харківського Національного університету внутрішніх справ №323 о/с від 13.08.2024 був звільнений з Харківського Національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024, відповідно до п. 6 ст. 71 закону України «Про Національну поліцію» з подальшим направленням у розпорядження Національно поліції України. Наказом Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с ОСОБА_1 був відряджений до ГУНП в Харківській області з 30.08.2024. 05.08.2024 ОСОБА_1 був поданий рапорт про призначення його на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та 06.08.2024 вказаний рапорт разом із матеріалів щодо призначення на посаду був направлення до УКЗ ГУНП в Харківській області. 07.05.2025 був винесений наказ ГУНП в Харківській області № 243 о/с, яким ОСОБА_1 призначено на посаду інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області з 30.08.2024. За результатами проведення службового розслідування наказом ГУНП в Харківській області від 16.06.2025 № 810 за вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог пункту 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини третьої статті 91, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, яке було реалізовано наказом ГУНП в Харківській області від 23.06.2025 № 358 о/с. Позивач зазначає, що саме бездіяльність відповідача, що виразилась у невинесенні наказу про призначення на посаду, унеможливила виконання посадових обов`язків позивачем. У зв`язку із чим, вважає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення є незаконними та підлягають скасуванню. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно якого зазначив, що наказом ГУНП в Харківській області від 15.05.2025 № 1384 за вказаним у доповідній № 4068-2025 від 05.05.2025 за фактом неприбуття на службу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено службове розслідування. Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні НП України, з 30.08.2024 був відряджений до ГУНП в Харківській області, для подальшого проходження служби. Проте, до теперішнього часу останній на службу не прибув. Вивченням особової справи старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено, що у серпні 2024 року останній, перебуваючи на посаді фахівця факультету № 4 Харківського національного університету внутрішніх справ, власноручно написав рапорт про призначення на посаду інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та в подальшому до ГУНП в Харківській області для подальшого проходження служби. Таким чином за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що інспектор СРПП ВП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 будучи звільненим, відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.08.2024 № 323 о/с, з посади фахівця (за рахунок посади провідного фахівця) факультету № 4 Харківського національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024 та зобов`язаним прибути до нового місця служби з метою недопущення переривання стажу роботи, не вжив заходів щодо встановлення місця проходження служби, не прибув на службу до ГУНП в Харківській області, обов`язки поліцейського у період з 02.09.2024 по 06.05.2025 не виконував. Як наслідок, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині невиконання Присяги та ухилення від мужнього і вправного служіння народу України, невжиття заходів до негайного усунення причини та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, недотримання правил внутрішнього розпорядку, частини третьої статті 91, в частині невиходу на службу у встановлений п`ятиденний робочий тиждень і не виконання обов`язків поліцейського протягом вищевказаного періоду, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання службових обов`язків. У зв`язку із чим, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Справа розглядається з урахуванням днів перебування судді Ольги Горшкової в щорічній відпустці, навчанні та відрядженнях.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 01.04.2020 по 30.08.2024 перебував на різних викладацьких та наукових посадах у Харківському Національному університеті внутрішніх справ.

05.08.2024 ОСОБА_1 подав рапорт про призначення його на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та 06.08.2024 вказаний рапорт разом із матеріалів щодо призначення на посаду був направлення до УКЗ ГУНП в Харківській області.

Наказом Харківського Національного університету внутрішніх справ №323 о/с від 13.08.2024 ОСОБА_1 звільнений з Харківського Національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024, відповідно до п.6 ст. 71 закону України «Про Національну поліцію» з подальшим направленням у розпорядження Національно поліції України.

Наказом Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с ОСОБА_1 був відряджений до ГУНП в Харківській області з 30.08.2024.

05.05.2025 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка УКЗ ГУНП в Харківській області № 4068-2025 від 05.05.2025 за фактом неприбуття на службу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , з 30.08.2024 вважається призначеним на посаду інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 15.05.2025 № 1384 за вказаним у доповідній фактом призначено службове розслідування.

Так, службовим розслідування встановлено, що відповідно до наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні НП України, з 30.08.2024 був відряджений до ГУНП в Харківській області, для подальшого проходження служби. Проте, до теперішнього часу останній на службу не прибув.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 07.05.2025 № 243 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порядку пункту 2 частини першої, частини восьмої статті 65, статті 71 Закону України «Про Національну поліцію», вважається призначеним на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, з 30.08.2024, на підставі доповідної записки УКЗ № 4068-2025 від 05.05.2025.

05.08.2024 за вих. № 9401/119/83/01/12-2024 Красноградським РВП вищевказаний рапорт та інші матеріали на призначення були надіслані до УКЗ ГУНП в Харківській області.

19.08.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 написав рапорт до Національної поліції України про переведення його до ГУНП в Харківській області для подальшого проходження служби.

Відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.08.2024 № 323 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порядку частини шостої статті 71 Закону України «Про Національну поліцію», був звільнений з посади фахівця (за рахунок посади провідного фахівця) факультету № 4 Харківського національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024, з подальшим направленням у розпорядження Національної поліції України.

Відповідно наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в порядку статей 65, 71 Закону України «Про Національну поліцію», був відряджений до ГУНП в Харківській області, з метою подальшого проходження служби.

25.04.2025 за вих. № 6059/119/83/03-2025 Берестинським РВП ГУНП в Харківській області був надісланий лист до УКЗ ГУНП в Харківській області про те, що у серпні 2024 року вирішувалось питання, щодо призначення на посаду інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Проте, кадрове рішення за вказаним фактом до Красноградського РВП не надійшло. Відповідно до наказу Національної поліції України від 07.11.2024 № 1172 Красноградський РВП було ліквідовано та створено Берестинський РВП, в якому станом на теперішній час є вакантною посада інспектора СРПП.

За результатами розгляду листа Берестинського РВП управлінням кадрового забезпечення була підготовлена доповідна записка № 4068-2025 від 05.05.2025, в якій пропонувалось призначити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, з 30.08.2024 та провести службове розслідування за фактом відсутності останнього на службі.

Опитаний заступник начальника відділу комплектування УКЗ ГУНП в Харківській області полковник поліції Васильєв Є.В. пояснив, що 28.04.2025 до УКЗ ГУНП в Харківській області надійшов лист Берестинського РВП ГУНП в Харківській області № 6059/119/83/03-2025 про надання інформації щодо прийнятого рішення про призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

За даним фактом було встановлено, що до ГУНП в Харківській області жодного наказу про відрядження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не надходило. Після цього, полковником поліції ОСОБА_2 були підготовлені листи від УКЗ ГУНП в Харківській області до ХНУВС та НП України, щодо розпорядчих документів відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Після надходження до УКЗ ГУНП в Харківській області витягів з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.08.2024 № 323 о/с та наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с було встановлено, що до теперішнього часу старший лейтенант поліції ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області не прибув, а також будь-який наказ ГУНП в Харківській області про зарахування останнього не видавався. Після цього, з урахуванням частини дев`ятої статті 71, частини восьмої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» керівництвом ГУНП в Харківській області було прийнято рішення призначити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на вакантну посаду інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, з 30.08.2024.

Також, полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що у 2024 році питанням щодо призначення до ГУНП в Харківській області працівників закладів вищої освіти займався заступник начальника управління начальник відділу комплектування УКЗ ГУНП в Харківській області полковник поліції Матвієнко А.О.

Опитаний старший інспектор відділу комплектування УКЗ ГУНП в Харківській області майор поліції Мачула С.В. пояснив, що у серпні 2024 року за вказівкою заступника начальника управління начальника ВК УКЗ ГУНП в Харківській області полковника поліції Матвієнка А.О. він підготував необхідні документи щодо призначення на посаду інспектора ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Також до ДКЗ НП України було надіслано клопотання про відрядження ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області та рапорт останнього про направлення до ГУНП в Харківській області. Проте, будь-якої відповіді з ДКЗ НП України до УКЗ ГУНП в Харківській області не надходило.

Відповідно до листів ВДЗ ГУНП в Харківській області № 18868-2025 від 26.05.2025 та № 19302-2025 від 27.05.2025, які надійшли до дисциплінарної комісії, встановлено, що наказ Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с до ВДЗ ГУНП в Харківській області за обліками не рахується.

З 19.08.2024 по 17.02.2025 за використання офіційної пошти електронної поштової скриньки ВДЗ ГУНП в Харківській області відповідав заступник начальника ВДЗ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Відповідно до листа ДДЗ НП України № 79283-2025 від 29.05.2025, який надійшов до дисциплінарної комісії, встановлено, що 28.08.2024 копія наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с була надіслана до ГУНП в Харківській області засобами електронного зв`язку (сервіс електронної пошти Національної поліції України).

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 17.02.2025 № 71 о/с в порядку частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» було припинено державну службу заступнику начальника ВДЗ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3

13.06.2025 в рамках проведення службового розслідування було здійснено телефонний дзвінок з використанням мобільного додатку «WhatsApp» на мобільний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 . Останній пояснив, що під час перебування на посаді заступника начальника ВДЗ ГУНП в Харківській області він був відповідальним за ведення офіційної електронної пошти ВДЗ ІНФОРМАЦІЯ_1 У вхідній кореспонденції вказаної електронної пошти наказ Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с відсутній, проте з якої причини ОСОБА_3 пояснити не може. Раніше вказаний наказ останній не бачив. Також ОСОБА_3 пояснив, що у зв`язку із особистою зайнятістю він не має можливості найближчим часом надавати письмові пояснення.

Встановлено, що у період з 19.08.2024 по 17.02.2025 на посаді начальника ВДЗ ГУНП в Харківській області перебував ОСОБА_4 . Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 17.02.2025 № 70 о/с в порядку частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» було припинено державну службу начальнику ВДЗ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 07.11.2024 № 530 о/с, заступник начальника управління начальник ВК УКЗ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_5 був виключений зі списків особового складу з 01.11.2024 в порядку абзацу першого частини четвертої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (смерть (загибель) поліцейського).

Встановлено, що у період з 19.08.2024 по 22.01.2025 на посаді начальника УКЗ ГУНП в Харківській області перебував полковник поліції ОСОБА_6 .

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 24.01.2025 № 30 о/с, начальник УКЗ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_6 був виключений зі списків особового складу з 22.01.2025 в порядку абзацу першого частини четвертої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (смерть (загибель) поліцейського).

Таким чином, враховуючі відсутність в ГУНП в Харківській області наказу Національної поліції України від 19.08.2024 № 1489 о/с, неможливість опитати полковника поліції ОСОБА_5 та полковника поліції ОСОБА_6 , встановити чи були раніше обізнані інші поліцейські УКЗ ГУНП в Харківській області про необхідність зарахування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у розпорядження ГУНП в Харківській області не надається можливим.

Опитаний начальник сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 пояснив, що відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 07.05.2025 № 243 о/с, з 30.08.2024 на посаду інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП призначений старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Останній жодного разу на службі не з`являвся, оскільки зі слів останнього знаходиться на лікарняному.

У зв`язку з цим охарактеризувати старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не надається можливим.

Опитана старший інспектор з кадрового забезпечення ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції Шабельник І.Ю. пояснила, що з 07.05.2025 остання підтримувала телефонний зв`язок з ОСОБА_1 . Останній жодного разу на службу не прибув, у зв`язку з перебуванням на лікарняних. ОСОБА_1 з використанням засобів електронної комунікації надсилав ОСОБА_8 витяги медичних висновків, відповідно до яких він знаходився на лікарняних з 07.05.2025 по 02.06.2025. Під час телефонної розмови з ОСОБА_1 03.06.2025, останній повідомив, що продовжує хворіти, проте на теперішній час (на момент надання пояснень) медичні висновки надати не має можливості.

Пояснення капітана поліції ОСОБА_8 підтверджуються копіями медичних висновків старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 07.05.2025, від 08.05.2025, від 12.05.2025, від 14.05.2025, від 20.05.2025.

05.06.2025 за вих. № 43682-2025 на адресу проживання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка зазначена у його особовій справі, а саме: АДРЕСА_1 , дисциплінарною комісією було направлено письмове запрошення ОСОБА_1 надати письмові пояснення 12.06.2025 з 09:00 до 18:00 за адресою: просп. Науки, буд. 9, м. Харків, кабінет № 312.

Також, 05.06.2025 копія вказаного запрошення була направлена старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 через мобільний додаток «WhatsApp», який прив`язаний до особистого мобільного номера останнього ( НОМЕР_2 ).

Станом на 12.06.2025 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної комісії для надання письмових пояснень не з`явився. Про поважні причини неприбуття останній заздалегідь не повідомив.

З урахуванням абзацу третього частини третьої статті 27 Дисциплінарного Статуту НП України, дисциплінарною комісією було складено акт про неприбуття поліцейського для надання пояснення від 12.06.2025 № 1052/119-15-2025.

Також старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не надав жодних документів, які б підтверджували його відсутність на службі з 30.08.2024 по 06.05.2025.

Відповідно до довідки Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.06.2025 № 20/827, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 05.08.2024 звернувся до керівництва ХНУВС з рапортом про звільнення з посади фахівця факультету № 4. Відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.08.2024 № 323 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , був звільнений з посади фахівця факультету № 4 Харківського національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024, з подальшим направленням у розпорядження Національної поліції України. Одночасно с цим, в телефонному режимі останньому було повідомлено, про необхідність прибути 31.08.2025 до ГУНП в Харківській області.

Відповідно до частини третьої статті 91 Закону України «Про Національну поліцію», для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями Відповідно до пункту 1, 3, 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 склав Присягу працівника поліції, відповідно до статті 64 Закону України «Про Національні поліцію», відповідно до якої присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що інспектор СРПП ВП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 будучи звільненим, відповідно до наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 13.08.2024 № 323 о/с, з посади фахівця (за рахунок посади провідного фахівця) факультету № 4 Харківського національного університету внутрішніх справ, з 30.08.2024 та зобов`язаним прибути до нового місця служби з метою недопущення переривання стажу роботи, не вжив заходів щодо встановлення місця проходження служби, не прибув на службу до ГУНП в Харківській області, обов`язки поліцейського у період з 02.09.2024 по 06.09.2024, з 09.09.2024 по 13.09.2024, з 16.09.2024 по 20.09.2024, з 23.09.2024 по 27.09.2024, з 30.09.2024 по 04.10.2024, з 07.10.2024 по 11.10.2024, з 14.10.2024 по 18.10.2024, з 21.10.2024 по 25.10.2024, з 28.10.2024 по 01.11.2024, з 04.11.2024 по 08.11.2024, з 11.11.2024 по 15.11.2024, з 18.11.2024 по 22.11.2024, з 25.11.2024 по 29.11.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 09.12.2024 по 13.12.2024, з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 23.12.2024 по 27.12.2024, з 30.12.2024 по 03.01.2025, з 06.01.2025 по 10.01.2025, з 13.01.2025 по 17.01.2025, з 20.01.2025 по 24.01.2025, з 27.01.2025 по 31.01.2025, з 03.02.2025 по 07.02.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, з 17.02.2025 по 21.02.2025, з 24.02.2025 по 28.02.2025, з 03.03.2025 по 07.03.2025, з 10.03.2025 по 14.03.2025, з 17.03.2025 по 21.03.2025, з 24.03.2025 по 28.03.2025, з 31.03.2025 по 04.04.2025, з 07.04.2025 по 11.04.2025, з 14.04.2025 по 18.04.2025, з 21.04.2025 по 25.04.2025, з 28.04.2025 по 02.05.2025, з 05.05.2025 по 06.05.2025 не виконував.

З урахуванням частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , в особливо складний для держави та громадян час, зумовлений військовою агресією РФ проти України, не вжив заходів щодо встановлення місця проходження служби, не прибув на службу до ГУНП в Харківській області, ухилився від виконання службових обов`язків поліцейського протягом наступних днів служби: з 16.12.2024 по 20.12.2024, з 23.12.2024 по 27.12.2024, з 30.12.2024 по 03.01.2025, з 06.01.2025 по 10.01.2025, з 13.01.2025 по 17.01.2025, з 20.01.2025 по 24.01.2025, з 27.01.2025 по 31.01.2025, з 03.02.2025 по 07.02.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, з 17.02.2025 по 21.02.2025, з 24.02.2025 по 28.02.2025, з 03.03.2025 по 07.03.2025, з 10.03.2025 по 14.03.2025, з 17.03.2025 по 21.03.2025, з 24.03.2025 по 28.03.2025, з 31.03.2025 по 04.04.2025, з 07.04.2025 по 11.04.2025, з 14.04.2025 по 18.04.2025, з 21.04.2025 по 25.04.2025, з 28.04.2025 по 02.05.2025, з 05.05.2025 по 06.05.2025.

Як наслідок, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині невиконання Присяги та ухилення від мужнього і вправного служіння народу України, невжиття заходів до негайного усунення причини та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, недотримання правил внутрішнього розпорядку, частини третьої статті 91, в частині невиходу на службу у встановлений п`ятиденний робочий тиждень і не виконання обов`язків поліцейського протягом вищевказаного періоду, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання службових обов`язків.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не встановлено.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 13.06.2025.

Висновком від 13.06.2025 вчинок ОСОБА_1 за подією не виходу на службу Дисциплінарною комісією кваліфіковано як вчинення дисциплінарного проступку - порушення вимог пунктів 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини третьої статті 91, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 16.05.2025 видано наказ № 810, яким до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 23.06.2025№ 358 о/с, на реалізацію наказу ГУНП в Харківській області від 16.06.2025 № 810 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Не погоджуючись із вказаними наказами, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свої прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч. 3 ст. 11 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1-3 ст. 4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається належним чином повідомленим. У такому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби..

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку..

При цьому, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє на теперішній час.

Розділом V Дисциплінарного статуту визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Частинами 3, 5 та 6 ст. 26 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Частиною 4 статті 27 Дисциплінарного статуту визначено, що від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 30 Дисциплінарного статуту, у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, містить положення аналогічні вищенаведеним нормам Дисциплінарного статуту.

Окрім того, п. 4 Розділу V Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Слід зазначити, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у ст. 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну). Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед у перевірці, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 06.04.2023 у справі № 620/4545/22 та у постанові від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а.

Надаючи оцінку висновкам службового розслідування, суд зазначає таке.

Окреслюючи загальні риси професії поліцейського варто вказати, що з аналізу положень Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, зокрема, відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.

Як вже вказувалось вище, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діє дотепер.

Відповідно до вимог статті 24 Закону № 580-VIII, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальній цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Беручи до уваги викладене, всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем розташування (дислокації) підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі, і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Суд наголошує, що приписи Закону № 580-VIII не наділяють поліцейського повноваженнями самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Отже, в силу статті 24 Закону № 580-VIII, повноваженнями щодо надання дозволу на зміну місця несення служби, на виїзд за межі території місця розташування (дислокації) підрозділу, в даному випадку, наділений виключно начальник відповідного органу поліції.

Суд зазначає, що матеріалами службового розслідування та матеріалами даної справи в повній мірі підтверджується відсутність позивача за місцем його служби, зокрема з 30.08.2024 по 06.05.2025.

Позивач у позовній заяві зазначив, що саме бездіяльність відповідача, що виразилась у невинесенні наказу про призначення на посаду, унеможливила виконання посадових обов`язків позивачем, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 67 закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський, якого звільнено з посади і зараховано в розпорядження, вважається таким, що перебуває в розпорядженні відповідного органу (установи, закладу), з дня, що настає за днем звільнення з посади, до дня, з якого він почав виконувати обов`язки за новою посадою, на яку його призначено, або до дня зарахування в розпорядження іншого органу (закладу, установи) поліції для подальшого проходження там служби. Таким чином позивач виконав всі дії, які від нього залежали, а саме він прибув у розпорядження ГУНП в Харківській області, подав рапорт про призначення його на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Красноградського РВП ГУНП в Харківській області та чекав відповідний наказ про призначення на посаду

Разом з тим, суд зазначає, що зарахування поліцейських у розпорядження передбачено статтею 67 Закону № 580-VIII.

Частиною 1 статті 67 Закону № 580-VIII визначено, що зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі:

1) звільнення поліцейського з посади у зв`язку з виконанням дисциплінарного стягнення або виконанням висновку поліцейської комісії про невідповідність займаній посаді, якщо до кінця визначеного строку виконання дисциплінарного стягнення або протягом десяти днів з дня ухвалення висновку про службову невідповідність не вирішено питання про подальше проходження ним служби;

2) повернення поліцейських, які відповідно до закону були відряджені (прикомандировані) до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, інших органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції;

3) застосування до поліцейського тримання під вартою як запобіжного заходу;

4) якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам невідомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського (у разі неприйняття іншого рішення про подальше проходження ним служби в поліції) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим;

5) скорочення штатних посад, що займають поліцейські, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку за медичними показниками), якщо немає можливості перемістити таких осіб на вакантні посади, - до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

Частиною 2 статті 67 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейські звільняються з посад та зараховуються в розпорядження наказами керівників, уповноважених призначати на такі посади.

Призначення на посади поліцейських, які перебувають у розпорядженні, проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади і зарахування в розпорядження, крім випадків, визначених пунктами 3-5 частини першої цієї статті (частина 4 статті 67 Закону № 580-VIII).

Поліцейський, якого звільнено з посади і зараховано в розпорядження, вважається таким, що перебуває в розпорядженні відповідного органу (установи, закладу), з дня, що настає за днем звільнення з посади, до дня, з якого він почав виконувати обов`язки за новою посадою, на яку його призначено, або до дня зарахування в розпорядження іншого органу (закладу, установи) поліції для подальшого проходження там служби (частина 6 статті 67 Закону № 580-VIII).

Отже, фактично проведеним службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним вимогами Закону України «Про Національну поліцію» в частині того, що строк перебування у розпорядженні не може перевищувати 2 місяців з дня звільнення з попередньої посади, в період з 05.08.2024 (з моменту подання рапорту) і до 07.05.2025 самостійно не цікавився способом несення служби, до ГУНП з питанням про визначення йому робочого місця не звертався, грошове забезпечення не отримував, отже ніяких обов`язків у Головному управлінні Національної поліції в Харківській області або його територіальних підрозділах, інших територіальних органів Національної поліції України із забезпечення публічної безпеки і порядку, виконання інших завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію» не здійснював.

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, відповідно і під час несення служби, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 600/1542/22-а.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 по справі № 815/4478/16.

Під вчинками, що дискредитують звання працівника Національно поліції України та власне органи національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

З огляду на вказане, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем цих приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові від 21.04.2025 по справі № 640/14050/22,

Доводи позивача фактично зводяться виключно до несвоєчасного винесення наказу про призначення на посаду.

Водночас суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 826/10888/18 наголосив, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Разом з тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Несвоєчасне оформлення або доведення наказу про призначення (переведення) не має самостійного правового значення для оцінки факту дисциплінарного проступку у вигляді невиходу на службу. Процедурне порушення, допущене роботодавцем, не може нівелювати обов`язок поліцейського сумлінно виконувати свої службові обов`язки, проявляти ініціативу та з`являтися для несення служби.

Позивачу було достеменно відомо про дату, з якої він повинен був приступити до виконання службових обов`язків, та про необхідність з`явитися до органу поліції для оформлення і початку служби. Незважаючи на це, позивач не прибув на службу, не повідомив керівництво, не звернувся до кадрового підрозділу та протягом тривалого часу не вживав жодних дій, спрямованих на з`ясування свого службового статусу чи причин відсутності наказу.

Сам факт подання ОСОБА_1 рапорту про переведення та прийняття цього рапорту керівництвом свідчить про його обізнаність щодо необхідності подальшого виконання служби. Отже, саме позивач повинен був виявити ініціативу, з`явитися до кадрового підрозділу та забезпечити виконання своїх службових функцій, а не займати пасивну позицію, очікуючи на формальне оформлення документів.

Суд зазначає, що недоліки службових документів або процедурні порушення з боку органу поліції не звільняють поліцейського від обов`язку з`являтися на службу, оскільки цей обов`язок визначається не лише наказом, а й загальними вимогами законодавства про проходження служби в поліції, раніше займаною посадою, поданими рапортами, та фактом знаходження в штаті органу поліції.

Отже, неналежне або несвоєчасне доведення наказу не впливає на правильність і законність рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, адже ключовим є сам факт безпідставної, тривалої та умисної неявки на службу, що є дисциплінарним проступком незалежно від наявності чи дати відповідного наказу.

Таким чином, позивач не виконав свій прямий службовий обов`язок приступити до виконання службових завдань, а відсутність його на службі без поважних причин є достатньою та законною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що службове розслідування було проведено на підставі, у спосіб та в строки, що визначені законодавством, а також з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є співмірним до вчиненого дисциплінарного проступку.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам вчиненого дисциплінарного проступку позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наказ ГУНП в Харківській області №810 від 16.06.2025 в частині визнання в діях ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог пункту 1, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини третьої статті 91, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є законним та таким, що не підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Як наслідок не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині скасування наказу ГУНП в Харківській області №358 о/с від 23.06.2025 про звільнення ОСОБА_1 з органів Національної поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних наказів, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 241-246, 258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА