Справа № 826/18670/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р. № 826/18670/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" (04035, м. Київ, пров. Несторівський 3/5, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, Дегтярівська, 11 г, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 22.08.2016 року №, яким нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 334 207,35 грн. за платежем «податок на прибуток за участю іноземних інвесторів», код платежу 11020300;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від серпня 2016 року (дата не зазначена) №б/н, яким нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 551 134,34 грн. за платежем «податок на прибуток за участю іноземних інвесторів», код платежу 11020300.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 №4957 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 визначено суддю Катющенка В.П. для розгляду адміністративної справи №826/18670/16 та вказану справу 17.10.2017 передано на розгляд судді Катющенку В.П.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2017 прийнято до провадження адміністративну справу № 826/18670/16.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025, передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 вказана справа передана на розгляд судді Полях Н.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено камеральну перевірку Спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" з питань несвоєчасної сплати авансових внесків задекларованих в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстр.№ від 10.02.2015).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 28.07.2016 №1128/28-10-41-07/237-03371, згідно висновків якого в порушення п.57.1 ст.57 та п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI із змінами і доповненнями, платником Спільним підприємством «Каштан Петролеум ЛТД», (), несвоєчасно сплачено до бюджету суми авансових внесків з податку на прибуток підприємства створених за участю іноземних інвесторів, (код платежу 11023300), задекларованих та розрахованих до сплати щомісячно в податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік. (реєстр. № від 10.02.2015 р.).

На підставі висновків акту перевірки Офісом великих платників податків ДФС винесено податкові повідомлення-рішення від 22.08.2016 №№ на суму 551134,34 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (5511343,34 грн. х 10%), № на суму 334207,35 грн. у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (1671036,75 грн. х 20%).

Позивачем були подані заперечення на акт перевірки та скарга на податкові повідомлення- рішення, за результатами розгляду яких заперечення позивача залишені без задоволення, оскаржувані рішення контролюючого органу залишені без змін.

Позивач, не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.40, 19-1.1.46 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Згідно з підпунктами 19-1.1.13 - 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи:

здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку;

здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У відповідності до підпунктів 14.1.152 та 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України: строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України: податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника податку за кожним податком та збором (п. 36.2 ст. 36 ПК України).

В силу положень п. 36.3 ст. 36 ПК України, податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Ст. 37 ПК України передбачає, що підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата зобов`язань у встановлений податковий законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Строки сплати податкових зобов`язань, визначені ст. 57 ПК України.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України: платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зокрема, обставини, які зумовлюють застосування штрафу, передбаченого п. 126.1 ст. 126 ПК України виникають у силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, передбачених Податковим кодексом України.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2014 рік (реєстр. № від 10.02.2015), Спільним підприємством «Каштан Петролеум ЛТД» задекларовано щомісячні авансові внески з податку на прибуток за участю іноземних інвесторів (код платежу 11020300), які підлягали самостійному та своєчасному перерахуванню до бюджету у строки, визначені пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Як убачається з акта камеральної перевірки від 28.07.2016 № 1128/28-10-41-07/23703371, контролюючим органом встановлено систематичну несвоєчасну сплату позивачем узгоджених сум авансових внесків.

З матеріалів справи вбачається, що упродовж 2015 року платником податків допущено затримку у перерахуванні щомісячних авансових внесків, зокрема: авансовий внесок за січень 2015 року у сумі 1 436 476 грн. мав бути сплачений не пізніше 30.01.2015, фактично сплачений 25.02.2015; авансовий внесок за лютий 2015 року у сумі 1 436 476 грн. мав бути сплачений до 02.03.2015, фактично сплачений 30.03.2015; авансовий внесок за березень 2015 року у сумі 1 436 476 грн. сплачено 30.04.2015, який мав бути сплачений 30.03.2015.

Авансові внески за квітеньсерпень 2015 року сплачувалися з простроченням строків від 15 до понад 30 календарних днів. Аналогічні порушення допущено під час сплати авансових внесків за вересеньгрудень 2015 року.

Суд зазначає, що будь-яких доказів, які б спростовували наведені контролюючим органом дані, позивачем до матеріалів справи не надано. Натомість, із поданих позивачем документів убачається, що суми, сплачені у заявлені ним дати, відповідають саме тим платежам, які відображені в акті перевірки вже враховані контролюючим органом при визначенні кількості днів прострочення. Отже, відомості акта перевірки підтверджені первинними платіжними дорученнями платника.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України задекларована платником податку сума грошового зобов`язання є узгодженою і підлягає сплаті у строки, визначені пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

Відповідно до пункту 36.3 статті 36 ПК України податковий обов`язок є безумовним та не залежить від будь-яких причин чи обставин, які унеможливили б його своєчасне виконання, якщо інше прямо не передбачено законом.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України визначено, що обставини, які зумовлюють застосування штрафу, виникають у силу самого факту погашення узгодженого грошового зобов`язання з простроченням. При цьому розмір штрафу залежить виключно від кількості днів затримки: до 30 днів 10 % від погашеної суми податкового боргу; понад 30 днів 20 % від погашеної суми.

З огляду на встановлені у справі обставини прострочення позивачем сплати узгоджених сум податкових зобов`язань, контролюючий орган обґрунтовано застосував штраф у розмірі 10 % за платежами із затримкою до 30 днів, штраф у розмірі 20 % за платежами із затримкою понад 30 днів.

З матеріалів справи також убачається, що податковий орган, керуючись вимогами пункту 87.9 статті 87 ПК України, зараховував усі сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Твердження позивача про неправильне відображення контролюючим органом сум та строків сплати не підтверджено належними та допустимими доказами.

Водночас, наявними у матеріалах справи доказами підтверджені суми авансових внесків та дати їх сплати.

Позивач не надав жодного первинного документа, який би свідчив про своєчасну сплату усіх авансових внесків, або ж про допущення контролюючим органом помилки у розрахунку кількості днів прострочення або сум штрафних санкцій.

Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № прийняті Офісом великих платників податків ДФС на підставі акту камеральної перевірки, складеного у межах повноважень контролюючого органу, у спосіб та з дотриманням порядку, передбаченого Податковим кодексом України.

Зміст вказаних рішень відповідає встановленим у ході перевірки фактичним обставинам справи та вимогам пункту 126.1 статті 126 ПК України.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено неправомірності дій контролюючого органу, недостовірності встановлених актом перевірки обставин або наявності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень.

Доказів, які б свідчили про своєчасне виконання позивачем податкового обов`язку або про необґрунтованість нарахування штрафних санкцій, суду не надано.

У зв`язку з цим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Спільного підприємства "Каштан Петролеум ЛТД" (04035, м. Київ, пров. Несторівський 3/5, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, Дегтярівська, 11 г, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2025 року.

Суддя Н.А. Полях