Справа № 932/9774/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 932/9774/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Тарантюк А.Р.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суд м. Дніпра від 21 серпня 2025 року (суддя Салькова В.С.) у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадина РФ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена справа.

Рішенням Шевченківського районного суд м. Дніпра від 21 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Суд вирішив затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина РФ ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців з 13.08.2025 до 13.02.2026 з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Рішення суду в частині затримання ОСОБА_1 та його поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства допустити до негайного виконання.

У задоволенні позовних вимог в частині необхідності здійснення ідентифікації громадянина РФ ОСОБА_1 відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його видворення за межі території України, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ГУ ДМС України замовчало факти сплати ОСОБА_1 накладених на нього ДМС штрафів: від 17.06.2025р на суму 3400грн та від 13.08.2025р- на суму 5100грн.

Також зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_2 в 2022 році приїхав до України, щоб продовжити дію посвідки на тимчасове проживання, проте в міграційній службі йому було повідомлено, що громадян рф вони не обслуговують. Він вирішив залишиться на території України, оскільки в нього військова професія, та з урахуванням його практичного військового досвіду, на території рф його вже буде чекати повістка, а служити там він не бажає.

Крім цього, ОСОБА_1 обґрунтовано боїться за своє життя і здоров`я з огляду на те, що в силу своїх умінь та можливостей, фактично відкрито допомагав та сприяв військовим зенітно-ракетних підрозділів, підрозділів ПВО, тактичної авіації та військовослужбовцям інших підрозділів Збройних сил України, що підтверджено численними подяками на адресу відповідача.

Внаслідок широкомасштабного воєнного вторгнення російської федерації в Україну 24 лютого 2022 року, Верховна Рада України 22 травня 2022 року визнала Російську Федерацію державою-терористом із тоталітарним неонацистським режимом з припиненням взаємовідносин між країнами, що у свою чергу взагалі позбавило відповідача можливості оформити юридично своє право проживання в Україні.

В Україні у відповідача своя сім`я із громадянкою України та двоє малолітніх дітей, що належать до громадянства України, а небажання воювати за путінську імперію та його активні дії щодо допомоги Збройним Силам України підпадають під ст.275 КК РФ «державна зрада».

ОСОБА_1 , вимушений був попросити дружину відправити заповнену раніше заяву-анкету про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту шляхом поштового відправлення її на адресу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (копія заяви-анкети від 01.08.2025р та докази її відправлення додаються). Так як заява анкета- була відправлена лише 27.08.2025р, що підтверджується копією Накладної Укрпошти за вказаною датою та № 649, то вона не могла бути подана для розгляду та врахування судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Відповідач та його представник апеляційну підтримали.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин РФ, документованим паспортом РФ від 15.07.2021 зі строком дії до 15.07.2026.

Правові підстави його перебування в України підтверджувалися посвідками на тимчасове проживання в Україні на підставі возз`єднання сім`ї з громадянкою України ОСОБА_3 у зв`язку зі шлюбом, виданими 20.08.2014 зі строком дії до 14.08.2015, 14.03.2016 зі строком дії до 28.02.2017, 26.02.2019 зі строком дії до 21.02.2020, від 07.02.2020 терміном дії до 06.02.2021 та 27.08.2021 терміном дії до 13.08.2022.

13.08.2025 Відділом №6 у місті Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області оформлено довідку про особу ОСОБА_1 , в якій зазначені відомості про дату та місце його народження, громадянство, стать, зріст, адресу проживання, наявне його фото.

За відомостями про осіб, які перетнули державний кордон, востаннє ОСОБА_1 заїхав на територію України через пункт пропуску «Шегині» 26.06.2022.

Постановою уповноваженої особи Чечелівського відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.10.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КпАП України за те, що він порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: з 13.08.2022 мешкав на території України без законних підстав та ухиляється від виїзду з території України, чим порушив вимоги ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», на нього накладено штраф в сумі 1700,00 грн.

26.10.2022 уповноваженою особою Чечелівського відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ухвалене рішення №13 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця щодо відповідача, його зобов`язано покинути територію України до 25.11.2022. Про обізнаність з цим рішенням свідчить підпис ОСОБА_1 в ньому.

Дане рішення ОСОБА_1 не виконане.

28.02.2024 начальником відділу №6 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області направлено листа до ГУНП в Дніпропетровській області з проханням встановити місце перебування громадянина РФ ОСОБА_1 для його притягнення до адміністративної відповідальності та забезпечення видворення за межі України.

Постановою уповноваженої особи Відділу №6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 17.06.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КпАП України за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: з 2022 року мешкає на території України по недійсному документу (термін дії посвідки ТП до 13.08.2022) та ухилився від виїзду з України, також не виконав рішення про примусове повернення від 26.10.2022 №13, чим порушив вимоги ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 3400,00 грн.

17.06.2025 посадовою особою позивача ухвалене рішення №000446 про примусове видворення ОСОБА_1 з України з підстав того, що він ухилився від виконання рішення про примусове повернення до країни походження.

Постановою уповноваженої особи Відділу №6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 13.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.203 КпАП України за те, що він повторно протягом року порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: з 2022 року мешкає на території України по недійсному документу (термін дії посвідки ТП до 13.08.2022) та ухилився від виїзду з України, чим порушив вимоги ч.1 ст.3, ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 5100,00 грн.

13.08.2025 ОСОБА_1 затримано в порядку ч.2 ст.263 КпАП України для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вирішення питання про його поміщення до ПТПІ.

Рішенням посадової особи позивача від 13.08.2025 ОСОБА_1 поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС.

24.05.2014 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , про що Ленінським відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис №203.

30.01.2015 від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_5 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

Довідкою №862/21 про реєстрацію особи громадянином України, виданою першим заступником начальника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, посвідчено набуття дитиною ОСОБА_5 громадянства України на підставі ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» з народження.

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має військовий квиток НОМЕР_2 , спеціальності стрільця та майстра колісної бронетанкової техніки та шасі спеціальних машин на її базі.

Також відповідачеві в Україні присвоєний реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19.06.2025, яке набрало законної сили після перегляду його Третім апеляційним адміністративним судом 15.07.2025, відмовлено у задоволенні позовних вимог Відділу №6 у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України громадянина РФ.

Станом на 18.08.2025 ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове або постійне проживання не документований, із заявою про надання дозволу на імміграцію не звертався, такий дозвіл не видавався, також він не звертався із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем факту того, що він з 14.08.2022 проживав на території України без документів на право проживання в Україні, не звертався до органів ДМС з метою легалізації свого перебування та не отримував документально підтвердженої відмови в цьому, що слугувало б доказом його активної поведінки на досягнення мети підтвердження права на проживання в Україні.

Суд врахував факт того, що вже під час перебування в ПТПІ ОСОБА_1 не скористався роз`ясненим йому судом правом подати саме там заяву про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

За висновками суду пробої інстанції, за обставин, які склалися, єдиним засобом набуття підстав для законного перебування в Україні для відповідача є отримання ним статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, і без вчинення дій на досягнення цього з боку ОСОБА_1 для нього продовжуватимуть існувати підстави для його примусового видворення до країни походження або третьої країни, оскільки інших передбачених діючим законодавством підстав для збереження можливості його знаходження в Україні немає.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову шляхом затримання ОСОБА_1 та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців з 13.08.2025 до 13.02.2026 з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що відповідач з 14.08.2022 проживав на території України без документів на право проживання в Україні, не звертався до органів ДМС з метою легалізації свого перебування та не отримував документально підтвердженої відмови в цьому, що слугувало б доказом його активної поведінки на досягнення мети підтвердження права на проживання в Україні. Також суд вірно взяв до уваги факт того, що вже під час перебування в ПТПІ ОСОБА_1 не скористався роз`ясненим йому судом правом подати саме там заяву про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України заходи затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України вживаються за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Закон встановлює дві окремі підстави для застосування заходів затримання необхідність ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував обізнаність ОСОБА_1 про наявність рішення про його примусове видворення, з того часу відповідач не оскаржив це рішення та не виконав його, а також не вчинив дій на набуття законних підстав для продовження залишення в Україні. Матеріали справи доказів іншого не містять.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суд м. Дніпра від 21 серпня 2025 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадина РФ залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш