Справа № 160/22987/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2025 року

м. Київ

справа №160/22987/24

адміністративне провадження № К/990/45613/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І.В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року

у справі № 160/22987/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу належного йому грошового забезпечення, передбаченого статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період часу з 11 травня 2022 року по 19 жовтня 2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу належного грошового забезпечення, передбаченого статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові грошового забезпечення) за період часу з 11 травня 2022 року по 19 жовтня 2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано противоправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати в період з 11 травня 2022 року до 19 жовтня 2023 року належного ОСОБА_1 грошового забезпечення, передбаченого статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 належного йому грошового забезпечення за період з 11 травня 2022 року до 19 жовтня 2023 рок

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року по справі № 160/22987/24 - залишено без руху.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року по справі № 160/22987/24.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 жовтня 2025 року, Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено.

На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження. Водночас, скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року по справі № 160/22987/24 - залишено без руху. Встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу апеляційного суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви; документу про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали суду Військова частина НОМЕР_1 через підсистему "Електронний суд" подала до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків із зазначенням підстав для поновлення пропущеного процесуального строку та долученою платіжною інструкцією про сплату судового збору.

Як встановлено судом, оскаржуване судове рішення вручено Військовій частині НОМЕР_2 21.04.2025, тобто до дати її переформування (31.07.2025) у відповідача було більше ніж три місяці на реалізацію свого права на апеляційне оскарження, яким останній самостійно не скористався.

Скаржником не доведено неможливість звернення Військової частини НОМЕР_2 з апеляційною скаргою протягом усього визначеного законом процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення та до її переформування.

Доводи скаржника про те, що Військова частина НОМЕР_1 дізналася про оскаржуване рішення суду першої інстанції лише 27.08.2025 суд апеляційної інстанції, як підставу для поновлення пропущеного процесуального строку, не приймає, оскільки такі обставини не змінюють моменту, з яким законодавство пов`язує початок для відповідача перебігу строку звернення до суду з цією апеляційною скаргою.

Суд оцінює критично наведені скаржником обставини щодо неналежного виконання посадовою особою юридичної служби Військової частини НОМЕР_2 своїх функціональних обовязків щодо своєчасної передачі правонаступнику архівних справ та справ, що знаходяться на розгляді в судах, позаяк зазначені обставини не можуть ставитись у залежність від дотримання учасником справи вимог процесуального закону щодо строку апеляційного оскарження та не можуть слугувати свідченням наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали своєчасному оскарженню рішення суду першої інстанції.

На переконання суду несвоєчасні дії щодо подання апеляційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 , яка у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, у зв`язку з запровадженою державою процедурою переформування військових частин не можуть носити негативний наслідок для іншої сторони, а також вважатись належною підставою для поновлення строку у зв`язку з його пропущенням після спливу такого тривалого терміну.

До того ж в даному випадку строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції збіг задовго до переформування Військової частини НОМЕР_2 .

Ураховуючи обставини справи, враховуючи тривалість пропущеного строку, беручи до уваги й те, що скаржник є суб`єктом владних повноважень, який в умовах воєнного часу зобов`язаний здійснювати свої повноваження на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд не вважав поважними, оскільки їх не можна було вважати такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року по справі № 160/22987/24. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року по справі № 160/22987/24.

При цьому, скаржник у касаційній скарзі зазначає ті самі підстави пропуску строку, що і в апеляційній інстанції, які судом визнано неповажними. Тобто скаржник не спростовує висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято 21 квітня 2025 року, а лише директивою командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України Д-22/ДСК від 22 травня 2025 року з 31 липня 2025 року військова частина НОМЕР_2 переформована, умовне найменування - військова частина НОМЕР_2 та ідентифікаційний код НОМЕР_3 - анульовано.

Тобто у Військової частини НОМЕР_2 було достатньо часу для оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, прийнятого 21 квітня 2025 року та в цей же день отриманого відповідачем. На момент прийняття рішення про її переформування строк на оскарження рішення першої інстанції закінчився, проте відповідач не скористався таким правом.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року.

Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі №160/22987/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний