Справа № 440/15618/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 р. Справа № 440/15618/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Довгопол М.В.) від 18.08.2025 по справі № 440/15618/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 червня 2024 року, яким відхилено розрахунок зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку ОСОБА_1 у 2023 році;

стягнути з відповідного бюджету через ГУ ДКСУ у Полтавській області 30 838,79 грн на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік позивач вніс відомості про кошти (85 663 грн х 2), які перерахував, як благодійний внесок, неприбутковій організації БО Благодійний фонд Відродження незалежної нації (пункт 166.3 статті 166 ПК України) у листопадігрудні. За бухгалтерською довідкою загальний оподатковуваний дохід позивача у 2023 році склав 4 392 029 грн, на допомогу ЗСУ внесено 1 417 100 грн, тому поверненню із бюджету належать надмірно сплачені 30 838,79 грн ПДФО. За наслідками проведеної камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2024 позивач надав запитані документи і заперечення, проте 28.06.2024 ГУ ДПС у Полтавській області прийняло податкове повідомлення рішення № , яким встановило недотримання підпункту 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України та відхилило розрахунок суми 30 838,79 грн податку на доходи, задекларованої до повернення із бюджету. Позивач вважає, що відмова відповідача у поверненні надмірно сплачених сум грошового зобов`язання, яке передбачене статтею 43 ПК України, з підстав ненадання повного пакету документів не ґрунтується на законі, а з урахуванням відомостей із довідки про доходи щодо розміру коштів, що витрачені на благодійні внески, таке втручання є явно непропорційним та не є необхідним у демократичному суспільстві. В обґрунтування позиції про те, що відмова відповідача не ґрунтується на законі, вказує, що надання копій договорів на підтвердження податкової знижки не є імперативним, вони додаються за умови їх наявності. Також зауважує, що стаття 719 ЦК України допускає укладення договору дарування рухомих речей, які мають особливу цінність як у письмовій, так і в усній формі. Вимоги частини першої статті 207 ЦК України щодо письмової форми договору, укладеного у кількох документах із посиланням у одному із них на інші, сторонами дотримані. До декларації позивач додав письмовий договір пожертви, який складається з кількох документів та відповідає вимогам закону. Крім того, вказує, що підпункт 166.3.2 пункту 166.3 статті 166 ПК України обумовлює право на включення до податкової знижки самим фактом перерахованих (переданих) платником податку у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, а не кількістю, або вичерпним переліком наданих на підтвердження документів. Не містить таких обмежень і пункт 166.4 статті 166 ПК України. При цьому як акт камеральної перевірки, так і акт про результати розгляду заперечень не містять вичерпних мотивів відхилення решти документів, поданих на підтвердження податкової знижки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 440/15618/24 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.06.2024 № .

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області надіслати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про повернення (перерахування) надміру утриманих (сплачених) сум ПДФО на підставі поданої платником податків податкової декларації щодо повернення ОСОБА_1 суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30838,79 грн (тридцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 79 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

У задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю відмовлено.

Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в порушення вимог законодавства платником не надано повного пакету документів, які б підтверджували понесення платником витрат у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, а саме: платником не надано договір про пожертву, укладений між благодійним фондом та громадянином ОСОБА_1 , а лист Благодійного фонду «Відродження незалежної нації» можна вважати опосередкованим, оскільки в ньому не виражено безпосереднього звернення до декларанта. З урахуванням вищевикладеного, сума фактично здійснених протягом звітного року витрат, дозволених до включення до податкової знижки відповідно до ст. 166 розділу IV ПКУ, яка включена ОСОБА_1 , не правомірна. Вказує, що ОСОБА_1 не було надано договору, укладеного між ним та юридичною особою БФ «Відродження Незалежної Нації» щодо надання благодійної допомоги. Також в листі оферті БФ «Відродження Незалежної Нації» просить надати допомогу цивільному населенню для недопущення гуманітарної катастрофи. Натомість, відповідно до копій платіжних доручень за листопад грудень 2023 року, частина заробітної плати ОСОБА_1 була перерахована в якості добровільного внеску на допомогу Збройним силам України. Тобто, цільове перерахування грошових коштів не відповідає потребам Благодійного фонду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12.04.2024 подав до Головного управління ДПС у Полтавській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік (а.с. 49 53), в якій визначив, що загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу (р. 10), складає 4392029,48 грн, в тому числі, дохід, нарахований (виплачений, наданий) у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які нараховані (виплачені, надані) відповідно до умов трудового договору (контракту) (р. 10.1)- 4392029,48 грн, сума податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у зв`язку з використанням права на податкову знижку (р. 16) - 30838,79 грн.

У додатку Ф3 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік Розрахунок суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у зв`язку з використанням права на податкову знижку (а.с. 54 57) позивач вказав такі дані:

- загальна сума фактично здійснених протягом звітного (податкового) року витрат у граничних розмірах, дозволених до включення до податкової знижки відповідно до пункту 166.3. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України, крім витрат, зазначених у підпункті 166.3.10 пункту 166.3.10. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України (р. 3) 171326,58 грн;

- сума нарахованої заробітної плати, зменшена з урахуванням положень пункту 164.6. статті 164 розділу ІV Податкового кодексу України, крім випадку, визначеного підпунктом 166.4.4. статті 164 розділу ІV Податкового кодексу України (р. 4) 4392029,48 грн;

- сума утриманого із заробітної плати податку на доходи фізичних осіб, зменшеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 розділу ІV ПКУ (р. 5) 790565,31 грн;

- сума (вартість) витрат платника податку резидента, дозволених до включення до податкової знижки відповідно до підпункту 166.4.2. пункту 166.4 статті 166 розділу ІV ПКУ (р. 7) 171326,58 грн;

- розрахункова база оподаткування у зв`язку із зменшенням оподатковуваного доходу, зазначеного в підпункті 166.4.2. пункту 166.4. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України, на фактично здійснені протягом звітного податкового року витрати відповідно до пункту 166.3. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України, крім витрат, зазначених у підпункті 166.3.10. пункту 166.3. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України (рядок 4 7) (р. 8) 4220702,90 грн;

- загальна розрахункова сума податку за ставкою, визначеною пунктом 167.1. статті 167 розділу ІV Податкового кодексу України (рядок 8 18 % х (рядок 6.1./100) (р.9, 9.1.) 759726,52 грн;

- сума податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання у зв`язку з використанням права на податкову знижку відповідно до пункту 166.3. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України, крім витрат, зазначених у підпункті 166.3.10 пункту 166.3. статті 166 розділу ІV Податкового кодексу України (р. 10) - 30838,79 грн.

Листом від 22.04.2024 позивач надіслав до ГУ ДПС у Полтавській області підтверджуючі документи до поданої 12.04.2024 декларації: копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки про доходи, листа Благодійного Фонду Відродження незалежної нації, заяви, платіжних доручень, які зареєстровані у податковому органі 24.04.2024 вх. № 22375/6/16-31 (а.с. 58 70).

23.05.2024 головним державним інспектором відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок у м. Полтаві управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області Прядун Л.І. проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 12.04.2024.

За наслідками такої перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи від 23.05.2024 № 7085/16-31-24-08/ (а.с. 74 77), в якому встановлено, що при заповненні податкової декларації платником порушено пп. 166.3.2. п. 166.3 статті 166 ПКУ в частині віднесення до суми витрат платника податку резидента, дозволених до включення до податкової знижки з урахуванням обмежень, встановлених законодавством у 2023 році.

Контролюючим органом в Акті перевірки зазначено, що одним із підтверджуючих документів, який необхідно надати платником податку контролюючому органу, є копія договору про пожертву. В порушення вимог законодавства платником не надано повного пакету документів, які б підтверджували понесення платником витрат у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, а саме: платником не надано договір про пожертву, укладений між благодійним фондом та громадянином ОСОБА_1 , а лист Благодійного фонду Відродження незалежної нації можна вважати опосередкованим, оскільки в ньому не виражено безпосереднього звернення до декларанта. З урахуванням викладеного, сума фактично здійснених протягом звітного року витрат, дозволених до включення до податкової знижки відповідно до ст. 166 розділу IV ПКУ, яка включена ОСОБА_1 , не правомірна. Сума податку на доходи фізичних осіб, що відображена в декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (вх. № від 12.04.2024) за результатами перевірки не підлягає поверненню з бюджету.

Акт перевірки надіслано контролюючим органом позивачу засобами поштового зв`язку та отримано останнім 08.06.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 78).

13.06.2024 до Головного управління ДПС у Полтавській області надійшли від позивача заперечення на акт камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи (а.с. 79 81).

Листом від 28.06.2024 № 20241/6/16-31-24-08-08 Про результати розгляду заперечень Головне управління ДПС у Полтавській області повідомило позивача про те, що висновок акту камеральної перевірки від 23.05.2024 № 7085/16-31-24-08/ залишається без змін, а подані заперечення до акту перевірки без задоволення.

У вказаному листі контролюючим органом зазначено, що ст. 719 ЦКУ дійсно передбачено випадки, в яких можливо заключати договори в усній формі, але при цьому слід враховувати положення статті 208 ЦКУ, якою передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Проте, ОСОБА_1 не було надано договору, заключеного між ним та юридичною особою БФ Відродження Незалежної Нації щодо надання благодійної допомоги. Також в листі оферті БФ Відродження Незалежної Нації просить надати допомогу цивільному населенню для недопущення гуманітарної катастрофи, натомість відповідно до копій платіжних доручень за листопад грудень 2023 року, частина заробітної плати ОСОБА_1 була перерахована в якості добровільного внеску на допомогу Збройним силам України, тобто цільове перерахування грошових коштів не відповідає потребам Благодійного фонду. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не надано до контролюючого органу повного пакету документів на підтвердження використання права на податкову знижку в частині понесених витрат у вигляді благодійних внесків.

28.06.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку у розмірі 30838,79 грн /а.с. 18/.

Лист від 28.06.2024 № 20241/6/16-31-24-08-08 та податкове повідомлення-рішення № від 28.06.2024, надіслані позивачу засобами поштового зв`язку, повернуті до контролюючого органу без вручення із довідками установи поштового зв`язку, в яких зроблено відмітку про повернення за закінченням терміну зберігання (а.с. 92, 103).

На заяву позивача від 26.07.2024 (а.с. 104) Головним управлінням ДПС у Полтавській області листом від 31.07.2024 № 22533/16-31-24-08-08 надано позивачу копії листа від 28.06.2024 № 20241/6/16-31-24-08-08 та податкового повідомлення-рішення № від 28.06.2024 (а.с. 99). Вказані документи отримано позивачем 31.07.2024, про що свідчить підпис останнього на листі від 31.07.2024 № 22533/16-31-24-08-08.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № від 28.06.2024, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок контролюючого органу про те, що платником не надано повного пакету документів, які б підтверджували понесення витрат, з огляду на те, що не надано договір, не ґрунтується на вимогах законодавства та є помилковим.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідного бюджету через ГУ ДКСУ у Полтавській області 30838,79 грн, суд зазначив, що Зважаючи на те, що судовим розглядом підтверджено протиправність такого податкового повідомлення-рішення та наявність сукупності умов, за яких позивач має право на повернення податку на доходи фізичних осіб, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до частини 2 статті 9 КАС України та зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області надіслати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про повернення (перерахування) надміру утриманих (сплачених) сум ПДФО на підставі поданої платником податків податкової декларації щодо повернення ОСОБА_1 суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30838,79 грн. Водночас обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідного бюджету через ГУ ДКСУ у Полтавській області 30838,79 грн не є належним, оскільки положення чинного законодавства не передбачають повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у спосіб судового стягнення безпосередньо зі здійсненням судового контролю над цим. Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених податковим законодавством, є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регламентуються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 16.1.4. п. 16.1. статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями пп. 162.1.1., 162.1.3. п. 162.1. ст. 162 ПК України платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Відповідно до п. 163.1. ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п. 164.1. ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Положеннями п. 164.6. ст. 164 ПК України визначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Згідно з пп. 166.1.1., 166.1.2. п. 166.1. ст. 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Відповідно до пп. 14.1.170. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати та/або у вигляді дивідендів, у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України встановлено, що до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).

Перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки, визначений приписами п. 166.3. ст. 166 ПК України, де зокрема, пп. 166.3.2. п. 166.3. ст. 166 ПК України визначено, що платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, нарахованого у вигляді заробітної плати, зменшеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, або у вигляді дивідендів, крім сум дивідендів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: суму коштів або вартість майна, перерахованих (переданих) платником податку у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, які на дату перерахування (передачі) таких коштів та майна відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, у розмірі, що не перевищує 4 відсотків суми його загального оподатковуваного доходу такого звітного року.

Відповідно до п. 133.4. ст. 133 ПК України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно з п. 43.1. ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Положеннями п. 43.3. ст. 43 ПК України визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

За приписами абз. 2, 3 п. 43.5. ст. 43 ПК України, у разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п. 179.8.ст. 179 ПК України сума, що має бути повернута платнику податку, зараховується на його рахунок, відкритий у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, протягом 60 календарних днів після надходження такої податкової декларації.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу про те, що у порушення вимог пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України, позивач не надав повного пакету документів, які б підтверджували понесення платником витрат у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, а саме: платник не надав договір про пожертву, укладений між благодійним фондом та громадянином ОСОБА_1 , а лист Благодійного фонду «Відродження незалежної нації» можна вважати опосередкованим, оскільки в ньому не виражено безпосереднього звернення до декларанта, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).

Аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що в ній не наводиться вичерпний перелік документів, які мають бути надані платником до контролюючого органу, а наводиться загальний перелік документів та міститься вимога про те, яка саме інформація має бути в них відображена.

При цьому, посилання відповідача на те, що позивач не надав договір про пожертву, укладений між благодійним фондом та громадянином ОСОБА_1 суд вважає помилковим, оскільки приписи пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України вимагають надання такого договору лише у випадку його фактичної наявності.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання вимог пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України позивач додав до декларації копію листа БО «Благодійний фонд «Відродження незалежної нації», копію заяви про перерахування частини суддівської винагороди за листопад-грудень 2023 року та платіжні інструкції за листопад-грудень 2023 року про перерахування судом благодійних внесків із відміткою Державної казначейської служби України «оплачено».

Також суд зазначає, що пп. 166.3.2 п. 166.3 ст. 166 ПК України пов`язує право на включення до податкової знижки самим фактом перерахованих (переданих) платником податку у вигляді пожертвувань або благодійних внесків неприбутковим організаціям, а не кількістю, або вичерпним переліком наданих на підтвердження документів.

Крім того, відповідно до ст. 729 ЦК України, пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети.

Договір про пожертву є укладеним з моменту прийняття пожертви.

До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 719 ЦК України, договір дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, укладається у письмовій формі. Передання такої речі за усним договором є правомірним, якщо суд не встановить, що обдаровуваний заволодів нею незаконно.

Отже, ст. 719 ЦК України допускає укладення договору дарування рухомих речей, які мають особливу цінність як у письмовій, так і в усній формі.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію листа БФ «Відродження незалежної нації» (а.с. 29), суд зазначає, що такий містить усі необхідні реквізити для укладення договору, зокрема, письмову пропозицію, назву, юридичну адресу та банківські реквізити.

В свою чергу, заява позивача про перерахування частини заробітку містить посилання на відомості, зазначені у листі-оферті, назву, юридичну адресу, банківські реквізити БФ «Відродження незалежної нації», а також цільове призначення благодійний внесок на допомогу Збройним Силам України згідно із пп. 166.3.2 п. 166.3 ст. 166 ПК України. Таку ж саму інформацію містять і платіжні інструкції про перерахування частини заробітку ОСОБА_1 у листопаді-грудні 2023 року.

Що стосується того, що листи БФ «Відродження незалежної нації» адресований не конкретно позивачу, а усім небайдужим особам та керівникам організацій з проханням надати допомогу, суд зазначає, що вимогами законодавства адресувати такий лист кожному суб`єкту декларування, який виявив бажання надати благодійну допомогу, не передбачено.

Щодо тверджень відповідача у листі від 28.06.2024 № 20241/6/16-31-24-08-08 Про результати розгляду заперечень про те, що цільове перерахування грошових коштів не відповідає потребам Благодійного фонду, оскільки в листі оферті БФ Відродження Незалежної Нації просить надати допомогу цивільному населенню для недопущення гуманітарної катастрофи, натомість відповідно до копій платіжних доручень за листопад грудень 2023 року, частина заробітної плати ОСОБА_1 була перерахована в якості добровільного внеску на допомогу Збройним силам України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження того, що перерахування грошових коштів позивачем з метою допомоги ЗСУ не відповідає потребам БФ Відродження Незалежної Нації, зокрема, податковим органом не досліджено Статут відповідного благодійного фонду.

На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 28.06.2024 № № , яким зменшено позивачу суму податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку у розмірі 30838,79 грн, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При вирішенні спірних правовідносин, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 440/15618/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов