Справа № 420/30617/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 08.09.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 28.07.2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно до матеріалів пенсійної справи та Листа Відповідача від 05.06.2025 року вбачається, що пенсію позивачу було призначено в 2005 році пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Коефіцієнт заробітку при призначенні пенсії складався із заробітної плати за період з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 та на дату призначення пенсії складав 1,15648. З 20.04.2011 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після чого були здійсненні перерахунки пенсії виходячи із заробітної плати за період з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2011. Зараз коефіцієнт заробітку складає 0,87041. Позивач 28.07.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648. За результатами розгляду поданого звернення, Відповідач листом від 15.08.2025 у зазначеному у заяві перерахунку відмовив, зазначивши, що пенсію позивачу розраховано згідно чинного законодавства та відсутні підстави для проведення перерахунку.

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Одеській області протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 11.09.2025 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчений (або в електронному вигляді) детальний розрахунок коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи щодо ОСОБА_1 , обчислений виходячи із заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005.

24.09.2025 від ГУ ПФУ в Одеській області на виконання ухвали суду надійшов лист (вх. №99766/25) про долучення до матеріалів справи копії пенсійної справи.

26.09.2025 до суду від представника відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив (вх. №ЕС/101125/25), в якому заявник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві вказали, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні, якій з 30.03.2005 була призначена пенсія по інвалідності 2 групи довічно. 20.04.2011 позивач звернувся до Головного управління із заявою про перехід на інший вид пенсії (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За заявою від 20.04.2011 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при страховому стажі 38 років 6 місяців (враховано по 31.03.2011), середньомісячній заробітній платі 1726,06 грн (коефіцієнт заробітку - 0.87059 * 1982,63 грн середня заробітна плата по Україні) визначеній за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.03.2011 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становив 1034,64 грн. Середньомісячну заробітну плату розраховано за нормами статті 40 Закону. Для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні. Також повідомляє, що позивачу з 30.03.2005 призначено пенсію по інвалідності згідно Закону № 1058-IV. Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2004 рік - 524,14 грн за періоди заробітку з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2005. Індивідуальний коефіцієнт складав 1,15648. 3 20.04.2011 Позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону № 1058-IV. Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік 1982,63 грн заробітку за періоди складав з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2011. Індивідуальний коефіцієнт 0,87041. На теперішній час Позивачу пенсію обчислено із середньої заробітної плати за періоди 3 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2011 із застосуванням показника середньої заробітної плати у розмірі 8913,83 грн. (за 2017, 2018, 2019 роки).

Таким чином, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів Позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України. Враховуючи це, дії Головного управління не можуть вважатися протиправними, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом №1500-0308-8/103878 від 05.06.2025 ГУ ПФУ в Одеській області повідомили, що: «... ОСОБА_1 з 30.03.2005 призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2004 рік - 524,14 грн за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2005. Індивідуальний коефіцієнт заробітку складав 1,15648.

З 20.04.2011 ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік 1982,63 грн за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2011. Індивідуальний коефіцієнт заробітку складав 0,87041.

На теперішній час ОСОБА_1 пенсію обчислено із середньої заробітної плати за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.07.2000 по 31.03.2011 із застосуванням показника середньої заробітної плати у розмірі 8913,83 грн. (за 2017, 2018, 2019 роки).»

28.07.2025 адвокат Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

15.08.2025 ГУ ПФУ в Одеській області листом №23031-21544/К-02/8-1500/25, в якому повідомили, що «З 30.03.2005 ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності 2 групи довічно. За заявою від 20.04.2011 ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при страховому стажі 38 років 6 місяців (враховано по 31.03.2011), середньомісячній заробітній платі 1726,06 грн (коефіцієнт заробітку - 0.87059 * 1982,63 грн середня заробітна плата по Україні) визначеній за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.03.2011 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становив 1034,64 грн. Середньомісячну заробітну плату розраховано за нормами статті 40 Закону.

Для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні.»

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

З наведених норм можна дійти висновку, що при обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Вказане надає суду підстави для висновку, що особі при призначенні пенсії надано право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії. Разом з тим, наведені вище правові норми не наділяють правом пенсійний орган самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №160/1052/19.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 18.05.2005 було призначено пенсію по інвалідності при призначенні пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача обчислений за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2025 та визначений на рівні 1,15733 (після оптимізації).

Рішенням №49 від 25.02.2025. Вид перерахунку: 101 пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; страховий стаж (повний) 44 роки 10 місяців 29 днів; страховий стаж до 01.01.2004 32 років 4 місяці 1 день; страховий стаж після 01.01.2004 12 років 6 місяців 28 дні, при призначенні пенсії коефіцієнт заробітної плати позивача обчислений за періоди з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 та визначений на рівні 0,87041 (після оптимізації).

28.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії: перехід на інший вид пенсії (за віком).

15.08.2025 ГУ ПФУ в Одеській області листом №23031-21544/К-02/8-1500/25, в якому повідомили, що для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні.

Як зазначалося вище судом, особа при призначенні пенсії має право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії.

Однак, суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявляв бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по березень 2011 року при проведенні перерахунку його пенсії, а також, що позивач обирав періоди, які він уважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавив позивача права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру його пенсії.

Натомість, пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивача з 25.02.2025 зобов`язаний був обирати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 (коефіцієнт заробітної плати 0,87041).

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає задоволенню, оскільки при перерахунку пенсії позивача, відповідач протиправно зменшив коефіцієнт його заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,15733 до 0,87041.

З метою відновлення порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести нарахування й виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати з визначенням розміру пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії в розмірі 1,15733, з дня подачі заяви 28.07.2025.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача по суті спору не свідчать про законність вчинених ним дій.

За наведених обставин, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплати пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 28.07.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 роки та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА