Справа № 420/35817/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

(1).Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70% при перерахунку пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 11/20107-суд від 21.05.2024, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, виданої станом на 01.01.2022.

(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/20107-суд від 21.05.2024, виданої станом на 01.01.2022 та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.01.2022 по день проведення перерахунку.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач при перерахунку його пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/34795/244 протиправно зменшив основний розмір пенсії з 90% на 70% врахованого грошового забезпечення.

При цьому, позивач наголосив, що зміна максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення), що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення та здійснення виплати пенсії, не розповсюджується на позивача та не є підставою для зменшення розміру призначеної йому пенсії, в тому числі під час проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача.

(б) Позиція Відповідача

10.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник зазначив, що пенсія за вислугу 37 років позивачу була призначена відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 13.08.2001 у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення. Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до пункту "а" статті 13 Закону в редакції, що діяла до 01.10.2011 не повинен був перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" до зазначеної статті внесено зміни, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова № 103) перерахунок раніше призначених пенсій було здійснено за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку.

Представник також звернув увагу, що у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок станом на 01.01.2018. В даному випадку, зменшенням максимального розміру пенсії до 70% грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване, тоді як обмеження максимального розміру пенсії було закладено у ст. 13 Закону і в первісній редакції. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу існуючого права позивача на призначення пенсії. Так само і не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005.

ІІІ. Процедура та рух справи

27.10.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом та докази на їх підтвердження

Позивач перебуває на пенсійному забезпеченні у відповідача та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з 90% грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 по справі № 420/34795/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/20107-суд від 21.05.2024 року, виданої станом на 01.01.2022 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.02.2022 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/20107-суд від 21.05.2024 року, виданої станом на 01.01.2022 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснивши йому виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.02.2022 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення відповідач здійснив відповідні перерахунки пенсії позивача.

Відповідно до наявного в матеріалах справи перерахунку з 01.03.2025 він проведений наступним чином:

- основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 17408,30 грн., з урахуванням індексації: 21908,30 грн., підсумок пенсії (з надбавками): 22649,81 грн.

На звернення представника позивача від 07.09.2025 відповідач листом від 25.09.2025 за № 27436-26972/Ф-02/8-1500/25 повідомив, що у зв`язку з тим, що 11.02.2025 набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 по справі № 420/34795/24, яким установлено нові види грошового забезпечення, то перерахунок пенсії позивача проведено з 01.02.2022 у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням оновленої довідки, наданої Андміністрацією Державної прикордонної служби України від 21.05.2025 № 11/20107-суд.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 1-1 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 1 ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

8 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри 80 замінено цифрами 70. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Таким чином, законодавча зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення та здійснення виплати позивачу пенсії згідно положень законодавства.

При цьому, відповідач перерахував пенсію позивачу, однак, розмір перерахованої пенсії визначив з 70% грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір обчислювався та виплачувався з 90% грошового забезпечення.

Суд наголошує, що внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні зміни до частини другої ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної та виплачуваної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми ч. 2 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70% при перерахунку пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 11/20107-суд від 21.05.2024, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, виданої станом на 01.01.2022.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/20107-суд від 21.05.2024, виданої станом на 01.01.2022 та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.01.2022 по день проведення перерахунку.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65012; .

Суддя Оксана БОЙКО