Справа № 260/7612/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Ужгород№ 260/7612/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:позивача: Мукачівська окружна прокуратура Закарпатської області - представник Черненко С.С.

Державна екологічна інспекція- представник Пеняк Н.М.

відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» - представник не з`явився

філія "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Мукачівська окружна прокуратура Закарпатської області до Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року Мукачівська окружна прокуратура Закарпатської області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії "Карпатського лісового офісу" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", якому просить :

- Визнати протиправною бездіяльність Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» щодо невжиття належних заходів із винесення в натурі (на місцевості) меж заповідного урочища «Деренів», шляхом замовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

- Зобов`язати забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж заповідного урочища «Деренів», загальною площею 300 га, його погодження та затвердження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Мукачівською окружною прокуратурою в ході моніторингу використання земельних ділянок на території району виявлено факт порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства на території Мукачівського району. В ході проведеного вивчення встановлено, що на території Мукачівського району знаходиться заповідне урочище місцевого значення «Деренів» загальною площею 300 га, яке включено в мережу територій об`єктів природно-заповідного фонду області рішенням № 55 від 07.03.1990 виконавчого комітету Закарпатської обласної ради народних депутатів, розташоване у кварталах 24, 29 Чинадіївського лісництва філії «Мукачівського ЛГ» ДСГП «Ліси України».

Заповідне урочище оголошено з метою збереження у природному стані природного лісу з дуба скельного, бука, ясена, липи, клена та черешні. Місцями зростає кизил, багато видів ранньовесняних рослин, занесених до Червоної книги України. Відповідно до вимог п. 1.5. та 1.6 Положення землекористувач в особі філії «Мукачівського ЛГ» ДСГП «Ліси України» зобов`язаний забезпечити режим охорони та збереження Заповідного урочища, при цьому, межі встановлюються у натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж пам`ятки природи в натурі її межі визначаються відповідно до проекту його створення.

За інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської ОВА встановлено, що у відповідності до вимог ст. 186 ЗК України на адресу департаменту на розгляд та погодження проекту з організації та встановлення меж заповідне урочище місцевого значення «Деренів» не надходив. Згідно відповіді філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» проект землеустрою щодо організації і встановлення меж в натурі заповідного урочища місцевого значення «Деренів» не виготовлявся, та відповідно не надсилався Департаменту екології та природніх ресурсів Закарпатської ОДА.

Позивач також вказує, що з листа філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» вбачається, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території заповідного урочища місцевого значення «Деренів» не розроблявся, оскільки розроблення вказаних проектів належить до заходів землеустрою на загальнодержавному та регіональному рівнях. Крім того, посилаються на те, що за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, що визначається Кабінетом Міністром України, фінансуються зокрема, розробка загальнодержавних і регіональних програм використання та охорони земель. При цьому, у Програмі капітальних інвестицій філії «Мукачівське лісове господарство» ДП «Ліси України» не було передбачено інвестиційний проект зі встановлення меж заповідного урочища місцевого значення «Деренів».

Позивач зазначає, що на землекористувача ДСГП «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» покладено обов`язок із організації проведення робіт із винесення меж об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення заповідного урочища місцевого значення «Деренів» загальною площею 300 га та закріплення їх в натурі (на місцевості). Натомість, через тривалу бездіяльність та неналежне виконання відповідачем вимог чинного природоохоронного та земельного законодавства, на даний час межі заповідного урочища місцевого значення «Деренів» не визначені, що в свою чергу унеможливлює забезпечення охорони, збереження та захисту такого об`єкту, що фактично нівелює всю суть взятих на себе Україною міжнародних зобов`язань по захисту лісів відповідно до Рамкової конвенції про охорону та сталий розвиток Карпат. Відсутність встановлених меж в натурі заповідного урочища фактично унеможливить збереження його унікального природного різноманіття, підтримання екологічного балансу, у зв`язку з чим наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити відповідних заходів по винесенню меж заказника та закріпити його межі в натурі (на місцевості).

03 жовтня 2025 року ухвалою ЗОАС відкрито загальне позовне провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є .

17 жовтня 2023 року від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії "Карпатського лісового офісу" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшов відзив на позов, в якому викладено заперечення, обґрунтовані наступним. За приписами діючого законодавства, дотримання правового режиму земель об`єкту природно-заповідного фонду заповідного урочища «Деренів» загальною площею 300,0 га забезпечується в існуючих межах, які визначаються проектом створення цієї пам`ятки природи, розробку якого зобов`язана забезпечити Закарпатська обласна державна адміністрація.

Разом з цим, на виконання частини четвертої статті 7 Закону України «Про природнозаповідний фонд», комісією у складі представника відділу екологічного контролю держуправління охорони навколишнього природного середовища в Закарпатській області Татарин Р.В., начальника Мукачівського районного відділу земельних ресурсів Пелих Й.Д., сільського голови Бистрицької сільської ради Софілканич І.І. та представника постійного землекористувача ДП «Мукачівське лісове господарство» лісничого Чинадіївського лісництва Гомонай Ф.М. проведено встановлення в натурі межі земельної ділянки об`єкту (території) природно-заповідного фонду заповідного урочища «Деренів» загальною площею 300,0 га. у лісовому фонді ДП «Мукачівське лісове господарство» (квартал 24, 29 Чинадіївського лісництва), про що складено відповідний акт винесення меж в натуру і погодження земельної ділянки під об`єктом природно-заповідного фонду від 15.02.2007 р. Інформація про місце розташування та межі заповідного урочища «Деренів» загальною площею 300,0 га. нанесена на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Окрім того, інформація щодо об`єкту природно-заповідного фонду заповідного урочища «Деренів» загальною площею 300,0 га. внесена до таксаційного опису Чинадіївського лісництва ДП «Мукачівське лісове господарство».

Відповідач зазначає, що земельна ділянка лісогосподарського призначення загальною площею 797.00 га., в межах якої знаходиться територія заповідного урочища «Деренів» площею 300.0 га., зареєстрована в Державному земельному кадастрі, право користування на неї зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, а її межі встановлені в натурі (на місцевості) у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Водночас до Державного земельного кадастру помилково не було внесено інформацію про обмеження у використанні земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0015 загальною площею 797.00 га., а саме про заповідне урочище «Деренів» площею 300.0 га. У зв`язку з цим, філія «Мукачівське лісове господарство» ДП «Ліси України» звернулася до розробника технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з листом №172/21.26-2024 від 11.06.2025 р. про виправлення виявлених недоліків та внесення відповідних обмежень. Разом з цим межі об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення - заповідного урочища «Деренів» площею 300.0 га. винесені в натуру (на місцевості) згідно акту винесення меж в натуру і погодження земельної ділянки під об`єктом природно-заповідного фонду від 15.02.2007 р., нанесені на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, а інформація про цей об`єкт природно-заповідного фонду внесена до таксаційного опису Чинадіївського лісництва ДП «Мукачівське лісове господарство». Вказане засвідчує, що відповідачем встановлено режим охорони і збереження заповідного урочища «Деренів» площею 300.0 га., дотримуються вимоги, передбачені частиною першою статті 29 Закону України «Про природно-заповідний фонд», зокрема, щодо заборони на території заповідного урочища всіх видів рубок, у тому числі санітарних, рубок формування і оздоровлення лісів, видалення захаращеності та будь-якої діяльності, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників.

Оскільки відомості про земельну ділянку лісогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0015 загальною площею 797.00 га, у склад якої входить об`єкт природно-заповідного фонду заповідне урочище «Деренів» площею 300.0 га., які включають, зокрема, відомості про межі земельної ділянки, внесено до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а межі цього об`єкту природно-заповідного фонду встановлено на місцевості згідно акту винесення меж в натуру і погодження земельної ділянки під об`єктом природно-заповідного фонду від 15.02.2007 р., нанесено на плановокартографічні матеріали та відповідну інформацію внесено до таксаційного опису, то Відповідач належним чином виконав свій обов`язок, як постійний землекористувач, з формування цієї земельної ділянки, встановлення її меж та меж об`єкту природнозаповідного фонду. Водночас, ні будь-яким чинним нормативно-правовим актом, ні діючим положенням про заповідне урочище місцевого значення «Деренів», затвердженим розпорядженням начальника військової адміністрації від 10.07.2023 р. №636 чи охоронним зобов`язанням від 19.07.2023 р. №06-24/2533 не визначений обов`язок Відповідача, як постійного землекористувача, забезпечити розроблення проекту землеустрою на об`єкт природно-заповідного фонду.

У зв`язку з вищенаведеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року було закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії "Карпатського лісового офісу" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Представники Мукачівської окружної прокуратура Закарпатської області - та Державної екологічної інспекції у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомив.

Обставини встановлені судом.

Рішенням виконавчого комітету Закарпатської обласної ради народних депутатів №55 від 07.03.1990 заповідне урочище місцевого значення «Деренів» загальною площею 300 га. розташоване у кварталах 24, 29 Чинадіївського лісництва філії «Мукачівського ЛГ» ДСГП «Ліси України» включено в мережу територій об`єктів природно-заповідного фонду області

Відповідно до п. 1.2, 1.3 «Положення про заповідне урочище місцевого значення «Деренів»» (надалі Положення), затвердженого розпорядженням начальника Закарпатської військової адміністрації від 10.07.2023 №636, заповідне урочище входить до складу природно - заповідного фонду України і охороняється як національне надбання, щодо якого встановлений особливий режим охорони, відтворення та використання. Загальна площа становить 300 га розташовано в межах кварталів 24, 29 Чинадіївського лісництва філії «Мукачівського ЛГ» ДСГП «Ліси України».

Відповідно до вимог п. 1.5. та 1.6 Положення землекористувач в особі філії «Мукачівського ЛГ» ДСГП «Ліси України» зобов`язаний забезпечити режим охорони та збереження Заповідного урочища, при цьому, межі встановлюються у натурі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» Департаментом екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації, згідно з охоронним зобов`язанням від 19.07.2023 року за № 06-24/2533 заповідне урочище місцевого значення «Деренів» передано під охорону землекористувачу філії «Мукачівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України».

Разом з тим, згідно інформації відділу у Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області встановлено, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж в натурі заповідного урочища місцевого значення «Деренів» в органах Державного земельного кадастру відсутній.

Також за інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської ОВА встановлено, що у відповідності до вимог ст. 186 ЗК України на адресу департаменту на розгляд та погодження проект з організації та встановлення меж заповідне урочище місцевого значення «Деренів» не надходив.

З листа філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» вбачається, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території заповідного урочища місцевого значення «Деренів» не розроблявся, оскільки розроблення вказаних проектів належить до заходів землеустрою на загальнодержавному та регіональному рівнях. Крім того, посилаються на те, що за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, що визначається Кабінетом Міністром України, фінансуються зокрема, розробка загальнодержавних і регіональних програм використання та охорони земель.

При цьому, у Програмі капітальних інвестицій філії «Мукачівське лісове господарство» ДП «Ліси України» не було передбачено інвестиційний проект зі встановлення меж заповідного урочища місцевого значення «Деренів».

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № :02:000:0015 вказано:

- її розмір 797 га, категорія земель- землі лісогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - 09.01. Для ведення лісового господарства і повязних з ним послуг.

-право постійного користування земельною ділянкою- Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України "

- відомості про заходи щодо охорони земель і грунтів- відсутні.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" 2456-XII межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 39 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіяхустановлюються охоронні зони.

Статтею 28 вказаного закону 2456-XII передбачено, що охоронна зона навколо пралісових пам`яток природи установлюється завширшки не менше подвійної висоти деревостану пралісу. В охоронній зоні забороняються будь-які суцільні, у тому числі санітарні, а також поступові рубки.

Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Статтями 2, 20 Закону України "Про землеустрій" та статтею 184 "емельного кодексу України передбачено, що встановлення і закріплення на місцевості меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення забезпечується шляхом здійснення землеустрою.

Зокрема, статтею 47 Закону України Про землеустрій врегульовано порядок організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.

Частинами 1, 2 та 5 вказаної статті передбачено, що з метою збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, які визначають :

-місце розташування

- і розміри земельних ділянок,

-межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення,

-а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду включають:

а) завдання на складання проекту землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування;

д) витяг з графічної частини відповідної містобудівної документації з позначеними межами водоохоронної зони, прибережної захисної смуги, пляжної зони (за наявності);

е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності);

є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні;

ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів;

з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості);

і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок.

Відповідно до частини 10 статті 47 Закону України Про землеустрій відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Статтею 30 Закону України Про землеустрій та п. 3 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України визначено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення зобов`язано погоджувати з структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення).

Таким чином, визначення меж заповідного урочища місцевого значення «Деренів» та визначення її охоронної зони може проводитися лише на підставі проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, погодженого з Департаментом екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації, а відомості про встановлені межі мають бути внесені до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України Про природно-заповідний фонд охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Як уже зазначено раніше, п. 1.5 Положення та охоронним зобов`язанням на землекористувача покладено обв`язок щодо забезпечення режиму охорони та збереження пам`ятки природи.

Враховуючи викладене, обов`язки щодо збереження заповідного урочища місцевого значення «Деренів» загальною площею 300 га, зокрема, забезпечення режиму території у межах пам`ятки, винесення меж об`єкту та його охоронних зон на планово-картографічному матеріалі та у натурі (на місцевості), збереження межових знаків, встановлених інформаційних щитів і знаків, покладено на філії "Карпатського лісового офісу" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Водночас, судом встановлено, що зазначені обов`язки відповідачем не виконуються, проект землеустрою щодо організації і встановлення меж заповідного урочища місцевого значення «Деренів» не розроблено, її межі та охоронні зони не визначені та не закріплені в натурі (на місцевості).

Зокрема, на запит прокуратури Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області листом № 10-7-0.31-3652/2-25 від 24.07.2025 року повідомило про те, що технічна документація із землеустрою щодо організації і встановлення меж в натурі на заповідне урочище місцевого значення Деренів загальною площею 300 га, у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель відділу № 2 відсутня та не обліковується.

Крім того, до Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території заповідного урочища місцевого значення Деренів на розгляд та погодження також не надходив, що підтверджується листом № 02.01-04/787 від 16.07.2025 року.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не проведено передбачені ст. 7 Закону України Про природно-заповідний фонд України та ст. 47 Закону України Про землеустрій роботи із винесення меж заповідного урочища місцевого значення Деренів шляхом закріплення їх в натурі (на місцевості), підтвердженням чого є відсутність проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду - заповідного урочища місцевого значення Деренів, та відомостей про її межі та охоронну зону в Державному земельному кадастрі.

Суд звертає увагу, що невжиття заходів щодо винесення меж та охоронної зони заповідного урочища місцевого значення Деренів та закріплення їх в натурі (на місцевості), унеможливлює її належне використання та охорону. При цьому, існує ймовірність використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу. Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів.

У статті 79 Земельного кодексу України вказано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Статтею 43 Земельного кодексу України визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України Про природно-заповідний фонд України межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Крім того, відповідно до ст. 39 Закону України Про природно-заповідний фонд для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

Статтею 60 Закону України Про природно-заповідний фонд України встановлено, що охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

У відповідності до ст. 26 Закону України Про землеустрій замовниками документації із землеустрою можуть бути землекористувачі.

Статтею 47 Закону України Про землеустрій передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 65 Порядку здійснення лісовпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 112 від 07.02.2023 р., у випадку наявності рішень про створення чи оголошення територій, об`єктів природно-заповідного фонду та їх охоронних зон до матеріалів лісовпорядкування включаються картографічні матеріали та квартально- видільний перелік лісових ділянок, включених до таких охоронних зон.

Згідно абзацу 2 п. 3 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природнозаповідного фонду загальнодержавного значення, земель оздоровчого, рекреаційного призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення).

Таким чином, суд зазначає, що на ДСГП Ліси України в особі Філії Мукачівське лісове господарство покладено обов`язок із вчинення дій по організації розробки проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду, а саме заповідного урочища місцевого значення Деренів площею 300 га, визначення та закріплення на місцевості її меж та охоронної зони. Відсутність встановлених меж та охоронної зони заповідного урочища місцевого значення Деренів площею 300 га, фактично унеможливлює належним чином охорону та збереження об`єкта природно-заповідного фонду.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо правомірності оскаржуваної прокурором бездіяльності.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Водночас , у відповідності до ч. 6 ст. 246 КАСУ та ст. 382 КАСУ суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, йдеться про повноваження застосувати заходи контролю для ефективної реалізації рішення та його виконання , у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача надати суду Звіт про виконання рішення суду з наданням достатнього строку для виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. З огляду на вищенаведене положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судовий збір у даній справі з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Мукачівська окружна прокуратура Закарпатської області до Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» щодо невжиття належних заходів із винесення в натурі (на місцевості) меж заповідного урочища «Деренів», шляхом замовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду .

Зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () адреса вул. Шота Руставелі, 9а, м. Київ, 01601 забезпечити розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж заповідного урочища «Деренів», загальною площею 300 га, його погодження та затвердження.

Зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () надати суду звіт про виконання рішення суду протягом 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.11.25 року