Справа № 320/19601/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року Київ справа № 320/19601/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач, Міноборони), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду скарги на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 та вирішення питань, зазначених в ній;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути та вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблої особи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що загинув внаслідок вибухової травми 23.08.2022 в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, а саме дружині ОСОБА_1 та її трьом спільним з загиблим чоловіком дітям: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, Міноборони, як розпорядник бюджетних коштів, у місячний строк після надходження поданих до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача документів, які також були додані нею до скарги на бездіяльність останнього з метою вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військового, мало прийняти рішення про призначення відповідної допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання і надіслати зазначене рішення разом з документами до ТЦК та СП для видання наказу про виплату допомоги або відмови в її виплаті, проте зазначеного не зробило, чим грубо порушило вимоги чинного законодавства України та морально-етичної складової щодо вшанування загиблих Героїв, Захисників України, турботи про членів їх сімей та передбаченої чинним законодавством України задекларованою політично-військовим керівництвом держави політикою в цьому напрямку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд якої визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому наголосив не необґрунтованості доводів позивача та відсутності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки загиблий чоловік позивача не був військовослужбовцем і не проходив військову службу у встановленому порядку, а був добровольцем, який брав безпосередню участь у бойових діях, то за нормами чинного законодавства члени його сім`ї не мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Одночасно зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Також вказав, що позивачу необхідно звернутися до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, яка утворена Міністерством у справах ветеранів України.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач звернулася до військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ) з заявою від 02.11.2022 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) сім`ї загиблого ОСОБА_2 , що загинув внаслідок вибухової травми 23.08.2022 у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 (далі постанова КМУ № 168), в якій просила призначити їй та їх трьом спільним з загиблим дітям ОГД в розмірі 15 мільйонів гривень.

До заяви позивач додала такі документи: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; довідку про підтвердження участі добровольця ОСОБА_2 в бойових діях; висновок експерта від 01.09.2022 № 10-12/2988-Дм/22; довідка про причину смерті; лікарське свідоцтво про смерть з зазначенням обставин, при яких відбулися травми ОСОБА_2 (під час бойових дій); військовий квиток ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб; свідоцтва про народження дітей; заяви про відмову батьків загиблого від ОГД.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2022 № 356 підтверджено, що доброволець ОСОБА_2 приймав безпосередню участь в бойових діях (забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) у складі зведеної групи в/ч НОМЕР_1 та БГР "ВІДЬМАК" (ССО "ПІВНІЧ") в/ч НОМЕР_2 на території АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з 21.08.2022 по 23.08.2022 включно.

Згідно з висновком експерта № 10-12/2988-Дм/22 відділу судово-медичної експертизи трупів КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, за результатами експертизи, проведеної на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області від 23.08.2022, з урахуванням відомих обставин, про те, що 23.08.2022 близько 12:30 під час бойових дій з підрозділами збройних сил чи іншими відомствами російської федерації поблизу с. Слобожанське Харківського району Харківської області внаслідок мінно-вибухової травми загинув військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з талону до супровідного листка № 20/114 Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф відомо: "...Що і коли трапилось: підірвався на міні в авто..."), травма ОСОБА_2 утворилась зажиттєво, незадовго до настання смерті від дії вражаючих факторів вибуху (хвилі вибухових газів і уламків вибухового пристрою або вторинних снарядів) при знаходженні постраждалого на дуже близькій дистанції від його епіцентру. Причиною смерті гр. ОСОБА_2 стала вибухова травма, яка за ступенем тяжкості має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/2988-Дм/22, складеного Комунальним закладом охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, причина смерті ОСОБА_2 вибухова травма.

Згідно з довідкою про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 від вибухової травми.

Відповідно до даних військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 28.04.2017, його взято на облік 17.09.2015, у 2017 році пройшов 10 денні збори на посаді командира взводу, мав військове звання лейтенант, у Збройних Силах не служив.

Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 2013 року та має з ним трьох спільних дітей 2017, 2019 та 2022 року народження.

За результатом розгляду заяви позивача, листом від 15.12.2022 № 1/2/4220 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив її про відсутність підстави для нарахування та виплати ОГД, передбаченої постановою КМУ № 168, оскільки ОСОБА_2 не належить до категорії осіб, визначених пунктом 1 такої постанови, а саме не є військовослужбовцем (не був мобілізований та військову службу не проходив).

Не погоджуючись з такою відмовою ІНФОРМАЦІЯ_10 позивач через представника звернулася зі скаргою на дії військового комісаріату до Міноборони, одночасно скерувавши копії скарги до Прем`єр-міністра України, голови комітету Верховної Ради України з питань соціальної політики та захисту прав ветеранів, керівника Офісу Президента України, секретаря Ради національної безпеки та оборони України, військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_10 , з проханням вирішити питання щодо призначення та виплати ОГД їй та її дітям у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 в розмірі, встановленому постановою КМУ № 168.

Секретаріат Кабінету Міністрів України, Апарат Ради національної безпеки та оборони України, Департамент з питань звернень громадян Офісу Президента України, відповідно скерували отримані копії скарг позивача за належністю до Міноборони для розгляду та надання відповіді відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

У свою чергу комітет з питань соціальної політики та захисту прав ветеранів Верховної Ради України звернувся до Головнокомандувача Збройних Сил України для розгляду порушених у скарзі питань та надання роз`яснень.

Міноборони скерувало скаргу до військової частини НОМЕР_4 для розгляду, за результатами розгляду якої, листом вказаної військової частини від 09.03.2023 № 502/15/656 повідомлено, що виходячи з пункту 2 постанова КМУ № 168 та пункту 1.2. наказу Міноборони від 25.01.2023 № 45 ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення позначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Враховуючи зазначене вище вказано, що у разі загибелі осіб, які не є військовослужбовцями Збройних Сил України, одноразова грошова допомога членам їх сімей Міністерством оборони України не призначається.

Крім того, повідомлено, що виплату одноразової грошової допомоги особам зі складу добровольчих формувань встановлено статтею 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336 "Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їхніх сімей". Отже, ОСОБА_1 необхідно звернутися до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, яка утворена Міністерством у справах ветеранів України.

Таким чином, Міноборони безпосередньо не розглянула скаргу позивача у межах наданих повноважень, а передоручила її розгляд ВЧ НОМЕР_4 .

Одночасно з матеріалів справи встановлено, що після відкриття провадження в даній адміністративній справі, Міноборони в особі Північного територіального юридичного управління як представника інтересів Міноборони у даній справі, вчиняло дії для з`ясування обставин відмови позивачу в нарахуванні та виплаті ОГД відповідно до постанов КМУ № 168, у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 , а саме направлялися запити до Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації Міноборони, військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо проходження військової служби та обставин загибелі ОСОБА_2 .

Листом від 05.07.2023 № 987 ВЧ НОМЕР_1 повідомила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у списках ВЧ не перебував та не перебуває.

Листом від 08.07.2023 № 1937/1/2/7 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 як офіцер запасу (військове звання - лейтенант). Станом на 10.07.2023 знятий з військового обліку у зв`язку зі смертю (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 видане Київським відділом державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.08.2022 року). ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу під час мобілізації не призивався, сповіщення про загибель останнього з жодної військової частини на адресу ІНФОРМАЦІЯ_10 не надходило. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_10 13.12.2022 поштовою кореспонденцією надійшла заява ОСОБА_1 від 02.11.2022 про призначення та виплату ОГД. ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату ОГД до Міноборони не надсилав у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення виплати одноразової грошової допомоги.

Листом від 11.07.2023 № 426/563 Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації Міноборони надало Північному територіальному юридичному управлінню копії матеріалів про розгляд скарги позивача та питання призначення ОГД.

Листом від 27.02.2023 № 423/ВихЗВГ/301 Департамент соціального забезпечення Міноборони повідомив ІНФОРМАЦІЯ_12 про опрацювання звернення у зв`язку з загибеллю представника позивача щодо виплати ОГД ОСОБА_2 та зазначив, що за приписами пункту 2 статті 24 Закону України "Про основи національного спротиву" на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Перебування в добровольчих формуваннях територіальних громад не відноситься до видів військової служби, тому для застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) до членів сімей добровольчих формувань територіальних громад, які відповідно до закону не є військовослужбовцями, підстав немає. Виплата членам сімей добровольчих формувань одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", також не передбачена. Отже, для реалізації своїх прав на отримання одноразової грошової допомоги, родинам загиблих членів добровольчих формувань територіальних громад пропонується отримати в органі соціального захисту населення посвідчення "Член сім`ї загиблого" та, у подальшому, звернутися до Міністерства у справах ветеранів України, яке здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Доказів повідомлення позивача про результати розгляду поданої її представником скарги на дії ІНФОРМАЦІЯ_10 відповідачем суду не подано.

Вважаючи таку поведінку Міноборони протиправною бездіяльністю щодо розгляду скарги на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_10 від 01.02.2023, позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Відповідно до статті 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (частина друга статті 2 Закону № 2232-XII).

Виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період (частина восьма статті 2 Закону № 2232-XII).

Відповідно до статей 16, 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів Україна від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі постанова № 168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Пунктами 1-1-2 Постанови № 168 означено осіб, сім`ям яких може бути виплачена ОГД, а саме:

рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;

рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій;

вищевказаних осіб, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

військовослужбовцям строкової військової служби

Таким чином, право на отримання ОГД мають право, зокрема, один з подружжя та неповнолітні діти, за загиблого (померлого) з переліку осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 Постанови № 168.

Разом з тим з матеріалів справи суд встановив, що чоловік позивача ОСОБА_2 перебував на військовому обліку, тобто був військовозобов`язаним, проте у Збройних Силах не служив, не був мобілізований під час дії воєнного стану, не належав до осіб, перелік яких наведено у пунктах 1-1-2 Постанови № 168, відповідно, не був військовослужбовцем у розумінні вказаного Закону. Натомість документально підтверджена його участі в бойових діях як добровольця та загибель під час таких дій на території Харківської області.

При цьому механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).

Відповідно до пунктів 12-13 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

За приписами пунктів 1.2 Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених наказом Міноборони від 25.01.2023 № 45 (далі Порядок № 45) ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України (далі - військовослужбовець) під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (далі - під час захисту Батьківщини).

Сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Районний (міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати (підпункт 1 пункту 3.1. Порядку № 45).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2., 4.3., 4.5., 4.6. Порядку № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_12 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення, - готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).

Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону № 2232-XII Міністерство оборони України координує та спрямовує діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови від 19.10.2016 № 730) (далі Положення № 730) Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення № 730, основними завданнями Міноборони є: забезпечення формування та реалізація державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період щодо: організації в силах оборони заходів оборонного планування; визначення засад воєнної, військової кадрової та військово-технічної політики у сфері оборони.

Міноборони відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого: забезпечує в установленому порядку функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; утворює комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, організовує її роботу та видає відповідні документи військовослужбовцям і працівникам Міноборони та Збройних Сил; здійснює заходи, спрямовані на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям, членам їх сімей та працівникам Збройних Сил, особам, звільненим у запас або відставку, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби або потрапили в полон у ході бойових дій (війни) чи під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; здійснює відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців, резервістів Збройних Сил, військовозобов`язаних, призваних на збори, членів їх сімей та працівників Збройних Сил, забезпечує надання жінкам і чоловікам рівних прав та можливостей, запобігання та протидію насильству за ознакою статі; здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Міноборони, Збройних Сил, підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони, а також стосовно актів, які ними видаються, забезпечує в установленому порядку доступ до публічної інформації, розпорядником якої є Міноборони (пункт 4 Положення № 730).

У свою чергу відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається.

За приписами пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого: забезпечують згідно із законодавством організацію соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи; оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 10 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві.

З наведених положень випливає, що призначення та виплата (відмова у призначенні та виплаті) членам сім`ї ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві, належить до повноважень Міноборони. Натомість, РТЦКСП здійснюють лише оформлення документів для призначення та виплати ОГД і скеровує їх до Міноборони для прийняття відповідного рішення, а також повідомляє заявника про прийняте рішення.

Окрім того, за приписами пункту 2 розділу І, пунктів 1, 2 розділу ІІ Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), затвердженого наказом Міноборони 26.10.2016 № 564, Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 № 290.

Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статтею 21-4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 № 290 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках".

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана, окрім іншого: приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів; доводити прийняті рішення до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; забезпечити роботу зі зверненнями громадян з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; забезпечити участь в опрацюванні питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у разі внесення змін до нормативно-правових актів.

Таким чином, суд вважає, що РТЦКСП не наділені повноваженнями надавати правову оцінку поданим документам для призначення та виплати ОГД на предмет наявності чи відсутності підстав для такого призначення, оскільки це належить до повноважень Міноборони в особі Комісії.

Відповідно, з огляду на зазначене, враховуючи відсутність рішення Комісії Міноборони за заявою позивача про призначення ОГД у встановленому порядку, а також відсутність доказів вчинення РТЦКСП дій щодо оформлення та направлення до Комісії Міноборони поданих позивачем документів для прийняття відповідного рішення про призначення/відмову у призначення ОГД, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , приймаючи самостійне рішення про відсутність підстави для нарахування та виплати позивачу ОГД, передбаченої постановою КМУ № 168, перевищив надані йому повноваження.

У свою чергу Міноборони в межах наданих йому повноважень має здійснювати розгляд скарг на дії РТЦКСП, проте беручи до уваги обставин цієї справи та наданих сторонами доказів, суд встановив, що скарга позивача на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 належним чином не була безпосередньо розглянута Міноборони, що свідчить про допущення оскаржуваної протиправної бездіяльності та наявність підстав для задоволення судом позову у цій частині.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Разом з тим щодо вимоги позивача зобов`язального характеру суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки процедура розгляду документів та прийняття рішення про призначення (відмову у призначення) ОГД, як і право на оскарження прийнятого рішення, чітко визначена положеннями чинного законодавства та є дискреційними повноваженнями Комісії Міноборони, і у цій справі відповідна процедура реалізована не була, тому суд не може порушити межі дискреції.

Відповідно до частини першої, пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 26.09.2024 у справі № 990/167/24, що згідно з положеннями статті 6 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не втручається та не може втручатися в конституційну дискрецію (вільний розсуд) відповідача, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані йому Конституцією України, оскільки це не відповідає ані принципу розподілу влади в державі, ані завданню адміністративного судочинства.

Водночас керуючись положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача належним чином розглянути скаргу позивача на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 та прийняти рішення по зазначених у скарзі питаннях, враховуючи висновки суду, наведені у даному рішенні.

Таким чином, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду скарги на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 та вирішення питань, зазначених в ній.

Зобов`язати Міністерство оборони України (, місцезнаходження: проспект Повітрофлотський, буд. № 6, м. Київ) належним чином розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) на дії Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2023 та прийняти рішення по зазначених у скарзі питаннях, враховуючи висновки суду, наведені у цьому рішенні.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (, місцезнаходження: проспект Повітрофлотський, буд. № 6, м. Київ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.