Справа № 461/5668/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 461/5668/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , місцезнаходження: м. Львів, вул. Шашкевича, 1 (далі за текстом відповідач), в якій просив суд:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Давида при винесенні повідомлення від 14.06.24 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання виконавчого документу постанови Галицького районного суду м. Львова № 461/9368/23 від 07.03.2024 неправомірними;

- скасувати повідомлення від 14.06.24 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу постанови Галицького районного суду м. Львова № 461/9368/23 від 07.03.2024;

- зобов`язати Відділ примусово виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню постанови Галицького районного суду м. Львова №461/9368/23 від 07.03.2024 щодо повернення ОСОБА_1 автомобіля вживаного марки Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 , вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1024/20900/23 від 05.08.23 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова 03.07.2024 прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.08.2024 цивільну справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Гелемей Ю.М. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового зиконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Д.Й. - задовольнив. Визнав дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Давида при винесенні повідомлення від 14.06.24 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання виконавчого документу постанови Галицького районного суду м. Львова № 461/9368/23 від 07.03.2024 неправомірними. Скасував повідомлення від 14.06.24 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання виконавчого документу постанови Галицького районного суду м. Львова № 461/9368/23 від 07.03.2024. Зобов`язав Відділ примусово виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню постанови Галицького районного суду м. Львова №461/9368/23 від 07.03.2024 щодо повернення ОСОБА_1 автомобіля вживаного марки Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, V1N код VN НОМЕР_4 , вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1024/20900/23 від 05.08.23 року.

Львівський апеляційний суд постановою від 23.05.2025 апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнив частково. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05.08.2024 скасував. Ухвалив нову постанову, якою провадження у справі за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Гелемей Ю.М. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Д.Й. закрив. Роз`яснив скаржнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та його право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про направлення скарги за встановленою юрисдикцією до Львівського окружного адміністративного суду.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 02.06.2025 заяву представника ОСОБА_1 - Гелемея Ю.М. задовольнив. Постановив передати справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Гелемей Ю.М. на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Д.Й. до Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 справу передано для розгляду судді Мричко Н.І.

Ухвалою від 30.06.2025 суддя залишила позовну заяву без руху, встановила позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання суду: позовної заяви в новій редакції, в якій уточнити форму звернення до суду; заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; квитанції про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою від 17.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ без прийняття до виконання від 14.06.2024. Зазначає, що повернення виконавчого документу стягувачу позбавляє можливості отримати автомобіль, який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

14.06.2024 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального упралівління Міністерства юстиції Павлівом Д.Й., керуючись п. 6 частини четвертої Закону України "Про виконавче провадження", повернув виконавчий документ: постанова №461/9368/23 виданий 07.03.2024 Галицьким районним судом м. Львова про: Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 автомобіль вживаний марки "Opel" модель Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 . Підставою для повернення виконавчого документа зазначено, що відсутня резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконаня рішень.

Не погоджуючись з діями державного виконавця, позивач зверувся до суду за захистом свого права та інтересу.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі за текстом Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIIІ визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Водночас пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Статтею 63 Закону №1404-VIII урегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Системний аналіз наведених вище норм двє суду підстави вважати, що примусовому виконанню на підставі Закону №1404-VIII шляхом вжиття відповідних заходів державними/приватними виконавцями підлягають не усі судові рішення немайнового характеру, а лише ті з них, що передбачають обов`язок боржника (відповідача за судовим рішенням) вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій (рішення зобов`язального характеру).

Повертаючись до обставин цієї справи, суд встановив, що до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального упралівління Міністерства юстиції на примусове виконання надійшла постанова Галицького районного суду м. Львова №461/9368/23 від 07.03.2024 про: Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 автомобіль вживаний марки "Opel" модель Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

14.06.2024 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального упралівління Міністерства юстиції Павлів Д.Й. повернув ОСОБА_1 без прийняття до виконання названий вище виконавчий документ з тих підстав, що відсутня резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконаня рішень.

Надаючи оцінку таким діям державного виконавця, суд, на підставі матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановив, що на розгляді у Галицького районного суду м. Львова знаходилися матеріали, які надійшли від Львівської митниці Держмитслужби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 .

07.03.2023 Галицький районний суд м. Львова прийняв у справі №461/9368/23 постанову (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117603394) згідно з якою постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 1041564 (один мільйон сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири) грн. 00 коп. з конфіскацією вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 товару, а саме: одноразові електронні цигарки торгової марки «Elfbar» на 5000 затяжок з різними смаками (термін придатності до споживання до 01.06.2024), код товару 2404, в кількості 4380 шт.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 товар, а саме: одноразові електронні цигарки торгової марки «Elfbar» на 5000 затяжок з різними смаками (термін придатності до споживання до 01.06.2024)., код товару 2404, в кількості 4380 шт - передати на потреби Збройних Сил України, а саме - військовій частині НОМЕР_5 .

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 автомобіль вживаний марки «Opel» модель Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 . Документи, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 27.05.2021 та контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» - повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 6617,26 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.

Суд звертає увагу, що резолютивна частина постанови Галицього районного суду м. Львова від 07.03.2024 №461/9368/23 не містить обов`язок Львівської митниці як боржника, вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій відносно ОСОБА_1 , тобто не є рішенням зобов`язального характеру щодо Львівської митниці.

З огляду на наведене, суд висновує, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального упралівління Міністерства юстиції повертаючи без прийняття до виконання виконавчий документ: постанову №461/9368/23 виданий 07.03.2024 Галицьким районним судом м. Львова про: Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1024/20900/23 від 05.08.2023 автомобіль вживаний марки «Opel» модель Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 , діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на наведені мотиви суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають повністю.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, тимчасово вилучені відповідно до статті 511 Митного кодексу України, можуть зберігатися на складах митниці, що передбачено підпунктом 4.2.7 пунтку 4.2 роздіду IV Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 627 (далі за текстом Порядок № 627). Цим Порядком також урегульовані вимоги до складу митниці, визначені засади роботи завідувача складу, врегульовані питання розміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складі митниці, питання оцінки таких товарів, визначений порядок проведення операцій із цими товарами, прописані строки зберігання та порядок видачі таких товарів і транспортних засобів зі складу митниці тощо.

Отож, з моменту набрання постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.03.2024 №461/9368/23 законної сили, яка, в тому числі, передбачає повернення вилученого автомобіля марки "Opel" модель Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2004, VIN код НОМЕР_3 , у ОСОБА_1 з`являється право повернути такий транспортний засіб зі складу митниці за дотримання умов, передбачених Митним кодексом України та Порядком № 627.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задовленні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 257, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.