Справа № 520/19136/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 листопада 2025 року № 520/19136/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішення, в якому просить суд:

- визнати рішення у формі довідки Харківської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я КЗОЗ Обласний центр медико-соціальної експертизи від 30.12.2024 року № 198 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 05.07.2023 року протиправним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає протиправним рішення відповідача у формі довідки від 30.12.2024 року № 198 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 05.07.2023 року, оскільки під час його прийняття відповідачем порушено процедуру його прийняття, визначену Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 за №1317, в зв`язку з чим просить його скасувати.

Відповідач - Комунальний заклад охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз", надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування чого посилався на відсутність порушень приписів Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 за № 1317 та прийняття оскаржуваного рішення за результатами аналізу медичної справи позивача в межах кримінального провадження.

У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , первинно оглянутий 30.08.2022 обласною медико-соціальною експертною комісією №3 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" і за результатами огляду йому встановлена друга група інвалідності, загальне захворювання, строком на 1 рік.

Відповідно до акту огляду Слобідської Медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) серії 12 ААВ №709717 від 05.07.2023 ОСОБА_1 повторно встановлена ІІ група інвалідності строком до 31.07.2026, загальне захворювання.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що на підставі постанови Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області, відповідачем призначена медико-соціальна експертиза, проведений заочний розгляд справи за наданими на час проведення експертизи медичними документами. В ході роботи РЕК та аналізу медичної документації ОСОБА_1 виявлено, що міжрайонною Слобідською МСЕК порушено порядок представлення хворих на МСЕК, а вказаний діагноз не підтверджений і не відповідає встановленій Слобідською МСЕК групі інвалідності і терміну, на який вона встановлена в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, "Питання медико-соціальної експертизи" та "Інструкції про встановлення груп інвалідності", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 05.09.2011 №561, що стало підставою скасування інвалідності. На підставі результатів аналізу медичних документів медико-експертної справи ОСОБА_1 та інформації, наданої ТОВ «Скен Лайф» №44 від 06.12.2024 встановлено, що ОСОБА_1 до зазначеного медичного закладу не звертався, діагностичні обстеження йому не проводились, рішення міжрайонної Слобідської МСЕК від 05.07.2023 було визнане таким, що прийняте необґрунтовано і скасоване. "Довідка про невизнання інвалідом" від 30.12.2024 № 198 заповнена в 2-х примірниках: один примірник надісланий до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а інший - долучений до матеріалів слідства.

Отже, 30.12.2024 року відповідачем прийняте рішенням у формі довідки № 198 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 05.07.2023 року та скасовано рішення Слобідською МСЕК від 05.07.2023.

Позивач, вважаючи протиправним рішення про невизнання особою з інвалідністю протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ).

Частина 1 статті 2 Закону № 875-ХІІ визначає, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Частиною 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ передбачено, що особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Абзацом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 06.10.2015 № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон № 2961-IV) передбачено, що інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності (абзац восьмий частини першої статті 1 Закону № 2961-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико- соціальної експертизи» затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (за текстом цієї постанови Положення № 1317) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Приписами пункту 10 Положення № 1317 визначено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар - психолог або психолог.

Підпунктом 2 пункту 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 № 576/2023, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (із змінами); у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду у встановленому порядку та інформування за наявності підстав відповідних правоохоронних органів.

Пунктом 12 Положення № 1317 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх.

Таким чином, до повноважень Обласної медико-соціальної експертної комісії віднесено перевірку правомірності прийнятих рішень і в разі визнання їх безпідставними наділено правом змінити такі.

Відповідно до пункту 15 Положення № 1317 Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

За приписами пункту 17 Положення № 1317 Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 Положення № 1317 Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі комісії) визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) .

Відповідно до вимог пункту 22 цього Положення повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду. Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 3 цього Положення медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

За приписами пункту 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії згідно з цим Положенням.

Комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останніх 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності.

Пунктом 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності встановлено, що комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення про медико-соціальну експертизу).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція №561), яка була чинна на дату прийняття оскаржуваного рішення.

Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, що передбачено пунктом 1.10 Інструкції №561.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за №1508/21816 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях» затверджені форми первинної облікової документації, що використовуються в медико-соціальних експертних комісіях: форму первинної облікової документації №157/о «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення; форму первинної облікової документації № 167/о «Довідка про невизнання інвалідом» та інструкцію щодо її заповнення. Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Судом встановлено, що з метою дослідження обґрунтованості та законності встановлення міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" позивачу другої групи інвалідності, на підставі постанови Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області, була призначена медико-соціальна експертиза, проведений заочний розгляд справи за наданими на час проведення експертизи медичними документами ОСОБА_1 .

Для колегіального розгляду звернень правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань оцінки рішень про встановлення інвалідності за конкретними випадками, наказом по Комунальному закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» №72 від 24.10.2024 у закладі була створена Розширена експертна комісія (РЕК).

Рішення міжрайонної Слобідської МСЕК від 05.07.2023 визнано таким, що прийняте необґрунтовано і скасоване та прийнято довідку КЗОЗ Обласний центр медико-соціальної експертизи про невизнання інвалідом ОСОБА_1 від 30.12.2024 року № 198, якою скасовано позивачу ІІ групи інвалідності з 05.07.2023.

Дослідивши матеріали справи та вищенаведені норми законодавства, чинні на момент спірних правовідносин, судом встановлено, що повторний огляд позивача здійснювався не на підставі, визначеній п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Так, пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 встановлений вичерпний перелік випадків, за наявності яких проводиться повторний огляд осіб з інвалідністю.

При цьому, заяву про проведення повторного огляду позивач не подавав, відсутні відомості стосовно суттєвих змін стану його здоров`я, відсутнє рішення суду, яким зобов`язано провести щодо нього медико-соціальну експертизу. Крім того, відсутні направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, згідно з п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу.

У той же час, надходження до відповідача постанови старшого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області від 20.12.2024 про призначення медико-соціальної експертизи, проведення медико-соціальної експертизи та вирішення експертами поставлених в постанові певних питань саме по собі не є підставою для ініціювання та проведення нового (повторного) експертного дослідження стану здоров`я особи.

Крім того, в порушення вимог п. 1.10 Інструкції №561 медико-соціальна експертиза відповідачем проведена без об`єктивного обстеження стану здоров`я позивача, оцінки стану систем організму, проведення необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження членами комісії, а також відповідного опитування.

Відповідач не надав доказів повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибуття до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз" або будь-якого іншого профільного закладу охорони здоров`я для повного медичного обстеження або проведення усіх необхідних досліджень в межах процедури медико-соціальної експертизи.

Разом з тим, 08.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі Постанова № 225).

Відповідно до п.п. 1 п. 1 Постанова № 225 (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Отже, як Положенням № 1317, так і Постановою № 225, в тому числі на період дії воєнного стану, встановлена особиста участь особи на огляд до медико-соціальної експертної комісії.

Суд звертає увагу, що у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Відтак, законодавством визначена можливість комісії приймати рішення про встановлення інвалідності заочно, лише у тому випадку, коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути.

Відповідач не надав докази виклику/повідомлення позивача на/про засідання комісії, на якому прийняте рішення про невизнання її особою з інвалідністю, тобто ОСОБА_1 для проведення повторного огляду не викликався.

Також, позивач не виявляв бажання не прибувати на огляд та не вказував підстави для неможливості прибуття, що є умовою для прийняття заочного рішення про визначення групи інвалідності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, а тому довідка про невизнання інвалідом ОСОБА_1 № 198, складена під час заочного огляду 30.12.2024 Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертиз", є протиправною.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 у справі № 817/820/16, відповідно до яких суд не здійснює самостійно оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК з медичних критеріїв, адже суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Суд вправі перевірити законність висновків МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку/рішення на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, саме на відповідача покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності.

З огляду на встановленні вище обставини, суд вважає, що оскаржене позивачем рішення прийнято з порушенням процедури, встановленої приведеними вище нормативно-правовими актами, а тому підлягає скасуванню.

При ухваленні рішення суд враховує позицію Другого апеляційного адміністративного суду, викладену в постановах від 21.07.2025 по справі №520/2112/25, від 13.06.2025 по справі №520/9336/25 та від 24.10.2025 по справі № 520/13217/25.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат має бути проведений відповідно до ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення у формі довідки Харківської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров`я КЗОЗ Обласний центр медико-соціальної експертизи від 30.12.2024 року № 198 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 05.07.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.