Справа № 620/10445/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року Чернігів Справа № 620/10445/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, третя особа Державна податкова служба України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1), Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2), третя особа Державна податкова служба України (далі третя особа), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України в особі Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію;

зобов`язати Міністерство фінансів України в особі Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію у сумі 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2019 йому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в зв`язку з чим останній має право на одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію у сумі 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп., однак вказані кошти протиправно позивачу не виплачуються.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Міністерством фінансів України було подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що позивачем не визначено, які суб`єктивні права та охоронювані законом інтереси порушені Мінфіном, в чому безпосередньо полягає таке порушення та в чому воно виражається, які конкретні негативні наслідки настали безпосередньо для позивача внаслідок дій Мінфіну та якими доказами у справі це підтверджується. Відповідач вказує про відсутність правовідносин між Міністерством фінансів України та позивачем, який проходив службу в органах податкової міліції. Зазначає, що позивача звільнено з посади начальника відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів управління податкової міліції ДПА у Чернігівській області з податкової міліції, а отже між Мінфіном та позивачем не існувало та не може існує правовідносин, які пов`язані з проходженням служби позивачем в іншому органі державної влади.

Третьою особою подані пояснення, в яких вказує про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Міністерством фінансів України подано заперечення, в яких зазначені аналогічні обставини, викладені у відзиві.

Ухвалою суду від 07.10.2025 залучено до участі у справі № 620/10445/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, третя особа Державна податкова служба України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії другого відповідача - Голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України.

Вказану ухвалу суду відповідач 2 отримав 20.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак правом подачі відзиву не скористався.

Ухвалою суду від 09.10.2025 відмовлено у клопотанні представника третьої особи про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, наказом № 92-о від 30.06.2011 був звільнений зі служби на підставі підпункту а пункту 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії № 706 від 29.06.2011 захворювання позивача пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

25.06.2019 за результатами огляду позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 493938.

Згідно довідки від 25.06.2019 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 039093 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 50 %.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі №620/2441/19 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішення та відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не розгляду по суті матеріалів за заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 26.06.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності; зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути по суті матеріали за заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 26.06.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності та прийняти відповідне рішення згідно статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 14.02.2020.

Як слідує з матеріалів справи листом від 13.11.2020 №4308/7/99-99-08-03-17 Державною фіскальною службою України затверджений висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції в сумі 288150,00 грн було надіслано до Головного управлінням ДФС у Чернігівській області для проведення відповідних виплат, однак вказані кошти позивачу не було виплачено.

Як слідує з матеріалів справи, 14.07.2025 направлено адвокатський запит №277 разом із заявою позивача до Державної податкової служби України з проханням повідомити причини невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції в сумі 288150,00 грн. у зв`язку з установленням інвалідності та прийняти відповідне рішення згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі інвалідності працівника податкової міліції в сумі 288150,00 грн. у зв`язку з установленням інвалідності та прийняти відповідне рішення згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 на підставі висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, однак кошти позивачу не виплачено.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача 1 протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (надалі також - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України Про міліцію та Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Частиною шостою статті 23 Закону України Про міліцію від 20.12.1990 № 565-XII визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон України Про міліцію втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України Про Національну поліцію.

Водночас, згідно абзацу 3 пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

Отже, передбачені в Законі України Про міліцію гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників податкової міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому, за колишніми працівниками податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про міліцію.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.10.2019 по справі № 822/911/17.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі №620/2441/19, яке набрало законної сили 14.02.2020, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішення та відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не розгляду по суті матеріалів за заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 26.06.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності; зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути по суті матеріали за заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 26.06.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності та прийняти відповідне рішення згідно статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позову відмовлено.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначений Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

У справі, яка розглядається, інвалідність ІІІ групи позивачу встановлено 25.06.2019, тобто після набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та Порядком № 850.

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі статтею 23 Закону України Про міліцію та відповідно до Порядку № 850.

Так, підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у, зокрема, розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно пункту 2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ (пункти 9-11 Порядку № 850).

Таким чином, вказаним нормативним актом встановлено певний порядок дій відповідного органу, до якого особа звернулася за виплатою грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, який (орган) в свою чергу після надходження від особи заяви з відповідними доданими до неї документами, зобов`язаний, зокрема, скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги і саме МВС протягом встановленого строку буде вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, листом від 13.11.2020 №4308/7/99-99-08-03-17 Державною фіскальною службою України затверджений висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції в сумі 288150,00 грн було надіслано до Головного управлінням ДФС у Чернігівській області для проведення відповідних виплат, однак вказані кошти позивачу не було виплачено.

Водночас суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 160 «Про утворення Державної фіскальної служби» було утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 р. № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну фіскальну службу України ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Проте запис про припинення ГУ ДФС Чернігівській області у Реєстрі відсутній.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною четвертою статті 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (із змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 № 395 «Питання Державної податкової служби» (із змінами), здійснюються відповідні заходи, пов`язані з реорганізацією Державної фіскальної служби України, що передбачені Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Частиною першою пункту 17 Постанови № 1074 встановлено, що Голова комісії з припинення органу виконавчої влади після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про припинення територіальних органів утворює відповідні комісії, затверджує їх голів та визначає строк проведення реорганізації або ліквідації.

Відповідно до пункту 18 Постанови № 1074, до комісії з припинення органу виконавчої влади або територіального органу (далі - комісія) з моменту затвердження її персонального складу переходять повноваження щодо управління справами у частині забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією або ліквідацією відповідно органу виконавчої влади або територіального органу.

Частиною четвертою 105 ЦК України передбачено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України № 1119 від 10.09.2025 внесено зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 р. № 395 Питання Державної податкової служби затверджено головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби заступника Голови Державної податкової служби ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право позивача щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності порушено саме Головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, а не Міністерством фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію; зобов`язання відповідача 2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію у сумі 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при подачі даного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, третя особа Державна податкова служба України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України щодо не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію.

Зобов`язати Голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України та ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію у сумі 288150 (двісті вісімдесят вісім тисяч сто п`ятдесят) грн 00 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Міністерство фінансів України в особі Ліквідаційної комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України (вул. Грушевського Михайла, 12/2, 1,м. Київ,01008, ).

Відповідач 2: Голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Третя особа: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ).

Повне судове рішення складено 26.11.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО