Справа № 588/1536/25
Суддя: Лебедь О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1536/25
№ провадження 2-а/588/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя Лебедь О.В.,

за участю: секретар судового засідання Ноздріна В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позиції сторін

Представник позивача Сумцов Є.С. 29.08.2025 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з указаним позовом, який мотивував тим, що 16.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1470/2025 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 .

Як указано у оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку його по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак позивач жодних повісток не отримував, ані власноруч під розписку від представників відповідача, ані від працівників Укрпошти.

Позивач не згоден із постановою, вважає її незаконною з тих підстав, що оскаржувана постанова не містить належної інформації про обставини вчиненого правопорушення, відсутні зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні указаного адміністративного правопорушення.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд: 1) скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № 1470/2025 від 16.08.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а справу закрити; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені позивачем судові витрати.

Представник відповідача Думчиков А.А. подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначене у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Таким чином, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена чинним законодавством, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Також, представник відповідача зазначив, що вважає заявлені представником позивача вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, у розмірі 5000,00 грн явно завищеними, безпідставними та необґрунтованими, та просив їх зменшити.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду на 08.09.2025.

08.09.2025 протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22.10.2025 у зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 22.10.2025 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 07.11.2025 для витребування доказів.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 07.11.2025 розгляд справи відкладено на 20.11.2025 у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 16.08.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1470/2025, в якій вказано, що 13.08.2025 о 17:15 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату 07.07.2025 на 14:00 год згідно сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів повістки № 4133763 від 24.06.2025, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (відсутністю адресата) за адресою зареєстрованого місця проживання без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог абзацу 1 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 2 частина 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» вчинене в особливий період.

Зазначене є порушенням абзацу 1 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та кваліфікується як вчинення правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. (а.с. 9-9зв).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Необхідно зазначити, що згідно статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210--1 цього Кодексу, встановлюються статтею-279--9 цього Кодексу (Розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву).

Частиною 3 статті 210-1КпАП України встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянув начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 і він же наклав адміністративне стягнення відносно позивача. У постанові про накладення адміністративного стягнення встановлено факт порушення ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.07.2025, не повідомивши про поважність причин неявки.

Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Тобто, враховуючи норми зазначеного чинного законодавства, з метою виклику призовника чи військовозобов`язаного до відповідного ТЦК та СП для уточнення облікових даних та/або проходження медичного огляду особі має бути вручена відповідна повістка.

Як вбачається із матеріалів справи судова повістка позивачу вручена не була, отже ОСОБА_1 не був належно повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем не додано до матеріалів справи доказів вручення позивачу повістки або відмови від її отримання. До матеріалів справи додано лише докази направлення її на адресу позивача. Однак надані докази не дозволяють суду встановити ту обставину, чи є повістка врученою належним чином.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд констатує, що оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним не було порушено абзац 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. (така правова позиція викладена у Постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 року справа № 396/11/25).

Відтак, не підтверджено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП щодо неявки за повісткою.

Разом з тим, зі змісту повістки № 4133763 від 24.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 викликався для уточнення даних (а.с. 34зв).

Однак, ні у повістці, ні у протоколі, ні в оскаржуваній постанові не конкретизовано, яких саме даних про позивача недостатньо, що зумовило необхідність його виклику для уточнення даних.

За приписами примітки до статті 210 КУпАП слідує, що положення статей 210, 210-1 цього кодексуне застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, відповідальність, передбачена статтею 210-1 КУпАП не застосовується у разі можливості отримання даних особи шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначено Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII(далі по тексту Закон № 1951-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

За змістом частини першої статті 5 Закону № 1951-VIIIдержателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 1951-VIIIдо персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

В силу частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді, зокрема, від:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону;

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону;

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону;

При цьому, як передбачено пунктом 8-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIIIдо персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що дані, для уточнення яких викликався позивач, можуть бути отримані держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Таким чином, відповідачем неспростовано відсутність у останнього можливості отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, персональні дані відносно позивача, що зумовило необхідність виклику останнього повісткою.

Крім того, суд зазначає, що державні органи, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб дотримуватись відповідних правил та процедур, установлених, у тому числі, нормами матеріального та процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або відтермінувати виконання своїх обов`язків.

Із відповіді АТ «УКРПОШТА» вбачається, якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», оскільки поштові відправлення з позначкою «Вручити особисто» та «Повістка ТЦК» вручаються особисто адресатам, або особам уповноваженим ними на ці дії (а.с. 55).

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що повісток позивач він не отримував. Вже після 07.07.2025 коли повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 у за стосунку «Резерв+» побачив, що знаходиться у розшуку. Після цього він пішов до ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомив, що повістка йому не приходила.

Отже, суд констатує відсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин 1,2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 210-1КУпАП, слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви в сумі 484,48 грн.

Керуючись статтями 7, 9, 10, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП статтями 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № 1470/2025 від 16 серпня 2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Лебедь