Справа № 320/57407/25
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

26 листопада 2025 року 320/57407/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., ознайомившись із заявою про забезпечення позову, подану в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України
провизнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач / ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням адміністративного позову, в якій просить суд:

- зупинити наказ про мобілізацію від 17.11.2025 року щодо ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що на момент його примусової мобілізації, в ОСОБА_1 , були наявні підстави, які б могли надати йому відстрочку від призову під час мобілізації, а саме: 17.11.2025 року, позивач, не мав порушень правил військового обліку та не перебував у розшуку, що підтверджується військово-обліковим документом «Резерв+», тому 17.11.2025 року був включений до списку військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, поданого через Портал Дія.

Як зазначає ОСОБА_1 , він є працівником КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та з 13.11.2025 перебуває на посаді машиніста котлів ІІІ групи кваліфікації к/к пр. Науки. 24 (сезон), дільниці експлуатації котелень № 3 району теплопостачання № 1 СП «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ». КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», яке забезпечує 90 % потреб міста Києва теплопостачанням і гарячою водою та генерує понад 60 % електричної енергії для столиці. А до підприємств, установ і організацій паливно енергетичного комплексу, перелік яких підтверджується Міненерго, не застосовується обмеження щодо кількості військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню (100% бронювання).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2025 заяву передано на розгляд судді Жуковій Є.О.

Повно та всебічно досліджуючи вищезазначену заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Варто зауважити, що окрім заходів забезпечення позову, законодавцем, також регламентовано способи, яким не допускається застосування інституту забезпечення позову та вжиття відповідних заходів.

Відповідно до частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом:

1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;

2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо припинення дії або призупинення дії сертифікатів, схвалень, допусків;

4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також встановлення для Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;

5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;

6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);

7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";

8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;

9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;

10) зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці;

11) зупинення дії рішень (індивідуальних актів) Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих на виконання Закону України "Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків", а також встановлення для Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їхніх посадових та службових осіб/членів заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень (індивідуальних актів).

Отже, імперативними нормами процесуального закону встановлено виключений перелік заходів забезпечення позову, вжиття яких не допускається.

Аналіз запропонованого позивачем заходу забезпечення позову дає підстави виснувати, що забезпечення позову шляхом зупинення наказу про мобілізацію від 17 листопада 2025 року не допускається, в силу положень пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України.

Більше того, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного наказу поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного наказу на цій стадії.

Як зазначає ОСОБА_1 , в заяві про забезпечення позову «звертаю увагу шановного суду, що на момент моєї примусової мобілізації, в мене, ОСОБА_1 , були підстави, які б могли надати мені відстрочку від призову під час мобілізації».

Відтак, викладені в заяві про забезпечення позову обставини підтверджують, що станом на час розгляду питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, оскаржуваний наказ про мобілізацію не містить очевидних ознак його протиправності і не свідчить про очевидність порушення прав позивача, а наведені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову доводи потребують встановлення фактичних обставин справи та оцінки наявних у матеріалах справи доказів на предмет відповідності або невідповідності спірного наказу чинному законодавству, що є неможливим на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, а повинно досліджуватись під час судового розгляду адміністративної справи в порядку, визначеному КАС України.

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17 відповідно до якого: позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що вжиття запропонованого позивачем заходу забезпечення позову, в силу положень пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України, не допускається.

Більше того, у ході розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування ознак, які б очевидно свідчили про протиправність оскаржуваного наказу про мобілізацію від 17 листопада 2025 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Жукова Є.О.