Справа № 420/32381/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2025 року

м. Київ

справа №420/32381/24

адміністративне провадження № К/990/48234/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №420/32381/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати підготовлені довідки від 30 вересня 2024 року №11/1/1012/1, №11/1/1012/2, №11/1/1012/3 та №11/1/1012/4 про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, що враховується для перерахунку пенсії;

- визнати неправомірними дії щодо надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідок від 30 вересня 2024 року №11/1/1012/1, №11/1/1012/2, №11/1/1012/3 та №11/1/1012/4 про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 : відкликати надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідки від 30 вересня 2024 року №11/1/1012/1, №11/1/1012/2, №11/1/1012/3 та № 11/1/1012/4 про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, що враховується для перерахунку пенсії, як неправомірні та такі, що суперечать нормам ст.ст. 43, 51 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; скласти замість довідок від 30 вересня 2024 року №11/1/1012/1, №11/1/1012/2, №11/1/1012/3 та №11/1/1012/4 про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, що враховується для перерахунку пенсії, та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року, із зазначенням в кожній з цих довідок наступних видів грошового забезпечення, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого ЗУ «Про Державний бюджет України» на 1 січня відповідного року у розмірі 1921 грн у 2019 році, 2102 грн у 2020 році, 2270 грн 2021 році, 2481 грн у 2022 році, 2684 грн у 2023 році та 3028 грн у 2024 році: посадового окладу за посадою «заступник командира окремого батальйону» та окладу за військовим званням «майор», обчислених шляхом множення визначених додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідних тарифних коефіцієнтів на вказані прожиткові мінімуми для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року; надбавки за вислугу років в розмірі 40 % вказаних посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 79 % вказаних посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, в розмірі 4 % вказаного посадового окладу; премії у розмірі 119 % вказаного посадового окладу; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення, що складається з вказаних посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років; надбавки за виконання особливо-важливих завдань та премії; винагороди за безпосередню участь в АТО у розмірі 73 % вказаного місячного грошового забезпечення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 9 % вказаного місячного грошового забезпечення; грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 18 % вказаного місячного грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області довідок від 30.09.2024 №11/1/1012/1, №11/1/1012/2, №11/1/1012/3 та №11/1/1012/4 про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 р., що враховується для перерахунку пенсії без зазначення відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 р., на 01.01.2021 р., 01.01.2022 р., 01.01.2023 р. для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021р., з 01.02.2022р., 01.02.2023р., із зазначенням в кожній з цих довідок наступних видів грошового забезпечення: надбавки за вислугу років в розмірі 40 % вказаних посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 79 % вказаних посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, в розмірі 4 % вказаного посадового окладу; премії у розмірі 119 % вказаного посадового окладу; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення, що складається з вказаних посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років; надбавки за виконання особливо-важливих завдань та премії; винагороди за безпосередню участь в АТО у розмірі 73 % вказаного місячного грошового забезпечення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 9 % вказаного місячного грошового забезпечення; грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 18 % вказаного місячного грошового забезпечення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 - змінено та викладено третій абзац резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення, складені станом на 29 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року для проведення перерахунку основного розміру ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 43, 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених і військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницькою складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про всі види грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років (40 %), надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (10 %), а також додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії) у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року, січень 2023 року за відповідною посадою, яку обіймав ОСОБА_1 та звідки він звільнився, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницькою складу та деяких інших осіб», для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року.».

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 - залишено без змін.

24.11.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 залишити без змін.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

В касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, а також посилається на частину 1 пункти 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Також, в касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів "б", "в", "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи у касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №420/32381/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій