Справа № 520/1389/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 р.Справа № 520/1389/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.07.25 року по справі № 520/1389/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Харківській області від 30.12.2024 за №8.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення від 30.12.2024 №8 є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає Закону України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 №2473-Vlll. Вказує, що невірне визначення дати періоду, за який має нараховуватись пеня, призводить автоматично до невірного застосування курсу Національного банку України, що вплинуло на розмір донарахованої податковим органом пені.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанці, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вкказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ГУ ДПС в Харківській області неправильно визначив початок періоду, за який нараховується пеня і відповідно кількість днів, за які вона нараховується. Невірне визначення дати періоду, за який має нараховуватись пеня, призводить автоматично до невірного застосування курсу Національного банку України, що впливає на розмір донарахованої податковим органом пені. За таких обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №8 від 30.12.2024 ГУ ДПС у Харківській області є протиправним в частині застосування до позивача пені, визначеної ч. 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", за період з 21 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року включно. Таким чином, зазначені в акті перевірки від 28.11.2024 за №54219/20-40-07-08-08/42644349 висновки Головного управління ДПС у Харківській області, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення №8 від 30.12.2024 є обґрунтованими лише частково. Зважаючи на зазначене, при неправомірному визначенні податковим органом суми грошових зобов`язань, відповідне податкове-повідомлення-рішення підлягає скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що згідно Закону України "Про валюту і валютні операції" встановлено, що початок перебігу граничних строків розрахунків за операціями резидетнів з експорту/імпорту товарів обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується. Вказує, що посилання апелянта на висновки Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №811/2370/15 та від 18.10.2019 у справі №810/3506/16 є не релевантними. Також зазначає, що доводи ТОВ "Аслунд Груп" є безпідставними та помилковими.

До Другого апеляційного адміністративного суду від ТОВ "Аслунд Груп" та ГУ ДПС у Харківській області надійшли клопотання про розгляд справи без участі представників.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судді дійшла до наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Аслунд Груп" зареєстровано як платник податків 23.11.2018, взято на облік в ГУ ДПС у Харківськійц області, зареєстровано платником ПДВ з 01.09.2020, вид діяльності: КВЕД 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля, 46.76. Оптова торгівля іншими проміжними продуктами.

ТОВ "Аслунд Груп", в особі директора Юрушева В.В, діючого на підставі Статуту "Продавець", з ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), в особі директора Хікматова А.А., діючого на підставі Статуту, - "Покупець", укладено Контракт від 15.09.2022 № 1509.

В періоді за який здійснювалася перевірка податковим органом, ТОВ "Аслунд Груп", на виконання умов експортного контракту від 15.09.2022 №1509, на адресу нерезидента ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), відвантажено товар (частини для електродвигунів, код УКТЗЕД ) на загальну суму 50923,90 дол. США (еквівалент 1862215,73 грн), згідно наступних МД:

- від 29.09.2022 №UA100390/2022/405999 на суму 36155,90 дол. США (еквівалент 1322170,64 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки - 27.03.2023;

- від 25.07.2023 №UA807200/2023/009335 на суму 14768,00 дол. США (еквівалент 540045,08 грн.) - граничний строк надходження валютної виручки - 20.01.2024.

Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 15.09.2022 № 1509, укладеному з ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), 26.10.2023 надійшли на валютний рахунок ТОВ "Аслунд Груп" № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "ОТП БАНК", МФО 300528, на суму 14768,00 дол. США (еквівалент - 539492,76 грн.) - без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД.

Станом на 27.03.2023 валютні цінності на суму 36155,90 дол. США по експортному контракту від 15.09.2022 №1509, укладеному з ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), ТОВ "Аслунд Груп" не надійшли, чим ТОВ "Аслунд Груп" порушено ч. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" із змінами та доповненнями, пункту 142 Постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" із змінами та доповненнями.

У зв`язку з невиконанням нерезидентом ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), своїх зобов`язань по контракту від 15.09.2022 №1509, ТОВ "Аслунд Груп" 27.03.2023 до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово промисловій палаті України (надалі за текстом - МКАС при ТПП України) направлено позовну заяву щодо стягнення заборгованості з нерезидента у сумі 36155,90 дол. США.

Постановою МКАС при ТПП України від 27.03.2023 про прийняття справи до провадження, справу за позовом ТОВ "Аслунд Груп" (Україна) до ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан) про стягнення 36155,90 дол. США заборгованості прийнято до провадження у МКАС при ТПП України за № 175/2023.

Під час арбітражного розгляду нерезидентом ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан) по експортному контракту від 15.09.2022 № 1509 здійснено оплату за поставлений товар на валютний рахунок ТОВ "Аслунд Груп" № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "ОТП БАНК", МФО 300528 на загальну суму 50923,90 дол. США (еквівалент 1861602,66 грн):

- 03.05.2023 на суму 10000,00 дол. США (еквівалент 365686,00 грн);

- 09.06.2023 на суму 24531,60 дол. США (еквівалент 897086,27 грн);

- 26.10.2023 на суму 1624,30 дол. США (еквівалент 59337,63 грн).

Станом на 31.10.2024 в бухгалтерському обліку ТОВ "Аслунд Груп" по експортному контракту від 15.09.2022 №1509, укладеному з ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка заборгованість відсутня.

ТОВ "Аслунд Груп", в особі директора ОСОБА_1 , діючого на підставі Статуту - "Продавець", з OLIERA INVEST LLP (Великобританія), в особі рівноправного партнера Jorge Castillo, діючого на підставі Статуту - "Покупець", укладено Контракт від 08.01.2020 №121.

В періоді за який здійснювалася перевірка, ТОВ "Аслунд Груп", на виконання умов експортного контракту від 08.01.2020 №121, на адресу нерезидента OLIERA INVEST LLP (Великобританія), відвантажено товар (Кузов моторного думпкара, код УКТЗЕД , Підставка з металу, цивільного призначення, код УКТЗЕД 732609890) на загальну суму 243020,00 євро (еквівалент 6506362,31 грн), згідно наступних МД:

- від 28.01.2020 № 500196 на суму 121510,00 євро (еквівалент 3 295 472,71 грн) - граничний строк надходження валютної виручки - 26.01.2021;

- від 22.02.2020 № 500433 на суму 121510,00 євро (еквівалент 3 210 889,60 грн) граничний строк надходження валютної виручки - 20.02.2021.

Грошові кошти по експортному контракту від 08.01.2020 № 121 від нерезидента OLIERA INVEST LLP (Великобританія), надійшли на валютний рахунок ТОВ "Аслунд Груп" № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "ОТП БАНК", МФО 300528 на загальну суму 243020,00 євро (еквівалент 8121704,75 грн), у тому числі на суму 121510,00 євро - із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків у сфері ЗЕД, чим ТОВ "Аслунд Груп" порушено ч. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", із змінами та доповненнями та пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями.

На кінець перевіряємого періоду у бухгалтерському обліку ТОВ "Аслунд Груп" по експортному контракту від 08.01.2020 №121, укладеному з OLIERA INVEST LLP (Великобританія), дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

ТОВ "Аслунд Груп", в особі директора ОСОБА_2 , діючого на підставі Статуту - "Продавець", з OLIERA INVEST LLP (Великобританія), в особі рівноправного партнера Jorge Castillo, діючого на підставі Статуту - "Покупець", укладено Контракт від 13.07.2023 № 13-07.

В періоді за який здійснювалася перевірка, ТОВ "Аслунд Груп", на виконання умов експортного контракту від 13.07.2023 № 13-07, на адресу нерезидента OLIERA INVEST LLP (Великобританія), відвантажено товар (Візки не ведучі, для встановлення на тяговому агрегаті ОПЭ1АМ, в зборі, без тягових двигунів, виключно цивільного використання, код УКТЗЕД ) на загальну суму 137040,00 євро (еквівалент 5625259,03 грн.), згідно МД від 17.07.2023 № 23UA86U9 - граничний строк надходження валютної виручки - 12.01.2024.

В періоді, що перевірявся, грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 13.07.2023 № 13-07, укладеному з OLIERA INVEST LLP (Великобританія), на валютні рахунки ТОВ "Аслунд Груп" не надходили, чим позивачем порушено ч. 2 ст. 13 Закону України від 21.08.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", із змінами та доповненнями та пункт 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", із змінами та доповненнями.

У зв`язку з невиконанням нерезидентом OLIERA INVEST LLP (Великобританія), своїх зобов`язань по контракту 13.07.2023 № 13-07, ТОВ "Аслунд Груп" до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України).

11.01.2024 направлено позовну заяву щодо стягнення заборгованості з нерезидента у сумі 137040,00 євро.

Постановою про прийняття справи до провадження МКАС при ТПП України від 11.01.2024, справу за позовом ТОВ "Аслунд Груп" (Україна) до OLIERA INVEST LLP (Великобританія) про стягнення 137040,00 євро заборгованості, а також витрат зі сплати арбітражного збору прийнято до провадження у МКАС при ТПП України за № 8/2024.

МКАС при ТПП України по справі № 8/2024 прийнято Рішення від 19.09.2024.

В рішенні МКАС при ТПП України зазначено наступне: "Стягнути с OLIERA INVEST LLP (Office 11, Regent Building, 6-8 Dartford Road, March, Cambridgeshire, PE15 8AQ, UK) на користь ТОВ "Аслунд Груп" 137040,00 евро основного боргу, 5682,35 євро в відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, всього 142722,35 євро. Рішення набирає чиності з дати його винесення, є с даты его вынесения, є остаточним та підлягає негайному виконанню".

На кінець перевіряємого періоду у бухгалтерському обліку ТОВ "Аслунд Груп" по експортному контракту від 13.07.2023 № 13-07, укладеному з OLIERA INVEST LLP (Великобританія), рахується протермінована дебіторська заборгованість на загальну суму 137040,00 євро, з граничним строком надходження валютної виручки - 12.01.2024, по якій ТОВ "Аслунд Груп" отримано Рішення МКАС при ТПП України від 19.09.2024, справа № 8/2024 про стягнення заборгованості з нерезидента.

На підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 14.11.2024 № 5268-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Аслунд Груп", (), з питання дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 15.09.2022 № 1509 за період із 15.09.2022 по 31.10.2024, від 08.01.2020 № 121 за період із 08.01.2020 по 31.10.2024, від 13.07.2023 № 13-07 за період із 13.07.2023 по 31.10.2024.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 28.11.2024 №54219/20-40-07-08-05/42644349 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Аслунд Груп" з питання дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 15.09.2022 № 1509 за період з 15.09.2022 по 31.10.2024, від 08.01.2020 № 121 за період з 08.01.2020 по 31.10.2024, від 13.07.2023 № 13-07 за період з 13.07.2023 по 31.10.2024".

Акту перевірки від 28.11.2024 №54219/20-40-07-08-05/42644349 встановлені наступні порушення:

- ч. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", із змінами та доповненнями, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від 08.01.2020 № 121, укладеному з OLIERA INVEST LLP (Великобританія);

- ч. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", із змінами та доповненнями та пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічними контрактами від 15.09.2022 №1509, укладеному з ТОВ "ELEKTROMASHINI" (Республіка Узбекистан), від 13.07.2023 №13-07, укладеному з OLIERA INVEST LLP (Великобританія).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 30.12.2024 за №8 (форма "С"), яким ТОВ "Аслунд Груп" нарахована пеня за порушення вимог валютного законодавства на суму 390091,74 грн.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомоленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстації виходив з їх необгрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право, серед іншого проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому згідно з п.п. 75.1.2 п. 75 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Під час здійснення планових перевірок платників податків, які є фінансовими агентами, предметом перевірки також є дотримання фінансовими агентами вимог статті 39-3 цього Кодексу.

Крім цього, у відповідності до п.п. 78.1.15, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання платником податків або подання з порушенням вимог п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, глобальної документації (майстер-файлу) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до положень п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 №959-ХІІ встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 № 2473-VIII. Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За визначенням понять, наведених у ст. 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.

Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті "б" пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Приписами ст. 4 Закону № 2473-VIII визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.

У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.

Положеннями частин 3, 6, 9 та 10 Закону № 2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до ч. 2 цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про валюту і валютні операції" валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України "Про валюту і валютні операції").

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України.

Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч. 2 ст.13 Закону № 2473-VIII).

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, - "Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів".

У зв`язку з введенням Указом Президента України вiд 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням НБУ прийнято Постанову вiд 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", із змінами i доповненнями вiд 07.07.2022, якою встановлено з 05.04.2022 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів 180 календарних днів. Для операцій, що проведені до 05.04.2022, граничні строки розрахунків становлять 365 календарних днів.

Статтею 44 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 №679-XIV визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

При цьому положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.

Також, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України "Про валюту і валютні операції", і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 29.08.2024 по справі №280/7416/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, згідно з п. 1 розділу I Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, Інструкція розроблена відповідно до статей 6, 7, 15, 25, 44, 56 Закону України "Про Національний банк України", статей 12, 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" та встановлює порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків.

Згідно з п. 7 розділу II Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року № 7 (далі Інструкція № 7) банк розпочинає відлік установлених НБУ граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), за операціями з експорту товарів.

Колегія суддів враховує, що питання періоду з якого розпочинається відлік законодавчо встановленого строку розрахунків у сфері ЗЕД при здійсненні експортних операцій та з якої дати розпочинається нарахування пені за порушення строків таких розрахунків висвітлено на офіційному сайті Державної податкової служби, де, з посиланням на ЗУ "Про валюту і валютні операції" та Інструкцію № 7 вказано, що такий відлік розпочинається з моменту оформлення митної декларації.

Матеріалами справи встановлено, що датою оформлення митної декларації (форма МД-2, тип ЕК-10) №UA100080/2020/500433 є 22.02.2020. Вказана митна декларація містить реквізити ПМК (під митним контролем) 13/100 22.02.2020 та ОНП (особиста номерна печатка, яка ставиться наприкінці процедури митного оформлення та підтверджує завершення всіх необхідних дій та проходження контролю) 13/100 22.02.2020.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що початок нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД при здійсненні експортних операцій починається саме з 22.02.2020.

Водночас, відповідно до розрахунку пені, наведеному у додатку 5 до акту перевірки зазначено, що період порушення граничних строків розрахунків складає 23 дні, з 21.02.2021 по 15.03.2021.

При цьому, будь-яких обгрунтувань визначення початку нарахування пені саме з 21.02.2021 податковим органом до суду першої та апеляційної інстанції не надано, як і не надано обгрунтованих пояснень апелянтом, що відлік строку валютного контролю розпочинається з дати фактичного перетину товаром митного кордону держави, а саме з 27.02.2021.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що податковий орган неправильно визначив початок періоду, за який нараховується пеня і відповідно кількість днів, за які вона нараховується.

Відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, невірне визначення дати періоду, за який має нараховуватись пеня, призводить автоматично до невірного застосування курсу Національного банку України, що в свою чергу впливає на розмір донарахованої податковим органом пені.

Водночас, з наявних матеріалів справи суд не має змоги встановити пропорційність встановлення відповідачем порушення позивачем вимог щодо строку здійснення розрахунків, визначеного статтею 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", в залежності від обсягу строку такого порушення, з урахуванням відповідного курсу Національного банку України, та ступінь впливу цього показника на розмір нарахованої позивачу пені, визначеної йому оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним в частині застосування до позивача пені, визначеної ч. 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" за 21.02.2021.

Також, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, за обставин наявності у такого органу законодавчо визначених дискреційних повноважень, зокрема не має можливості відокремлення вірно розрахованої податковим органом в межах суми пені.

Таким чином, при неправомірному визначенні податковим органом суми грошових зобов`язань, відповідне податкове-повідомлення-рішення підлягає скасуванню в повному обсязі, що вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Харківській області від 30.12.2024 за №8.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Не врахування судом першої інстанції зазначених обставин, призвело до неправильного вирішення справи, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 317 КАС України з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегією суддів встановлено, що позивачем за подання позову до суду першої та апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 14627 гривень 86 коп., відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 по справі № 520/1389/25 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Харківській області від 30.12.2024 за №8.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аслунд Груп" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 14627 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 86 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді З.Г. Подобайло В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 27.11.2025 року