Справа № 460/7328/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа №460/7328/24

адміністративне провадження №К/990/37928/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року

у справі №460/7328/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки України в Рівненській області

про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Рівненській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення в довідці від 28 лютого 2024 року №17/99 станом на 01 січня 2023 року розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року за посадою, відповідною або аналогічною його останній штатній посаді за нормами, чинними станом на 01 січня 2023 року, із зазначенням відомостей: посадовий оклад (т.р. 52) - 13740,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) - 2250,00 грн; надбавка за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військовим званням) - 7995,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) - 23985,00 грн; надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (20% від посадового окладу) - 2748,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу) - 2061,00 грн; премія (175% від посадового окладу) - 24045,00 грн, усього 76824,00 грн, які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року (2684,00 грн), з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №460/17309/23, для здійснення обчислення та перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з 01 лютого 2023 року основного розміру його пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 12 вересня 2025 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені підстави пропуску строку визнані судом неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено позивачу 16 жовтня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R54.

У межах встановленого судом строку позивач направив заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та заяву про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі.

У заяві позивач просить Суд звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), оскільки він є учасником бойових дій та на підтвердження чого надано копію відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 .

Вирішуючи подане клопотання, колегія суддів виходить з наступного.

Так колегія суддів зазначає, що за змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674-VI.

Відповідно до статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, судовий збір - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

За змістом частини другої статті 22 Закону №3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 20 січня 2021 року у справі №9901/258/20.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позовні вимоги стосуються зменшення в довідці розмірів складових грошового забезпечення та зобов`язання відповідача подати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року за посадою, відповідною або аналогічною його останній штатній посаді із зазначенням в ній складових грошового забезпечення.

Тобто, спір у цій справі стосується соціальних прав позивача.

Встановивши обставини та дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а предмет спору стосується захисту його соціальних прав.

Водночас на обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги скаржник вказує на те, що копія оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року надійшла на його поштову адресу 17 серпня 2025 року, що підтверджується копією конверта.

Згідно з результатом електронного пошуку поштових відправлень на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 951, яким направлено ОСОБА_1 копію постанови від 31 липня 2025 року, надіслане судом 12 серпня 2025 року та вручене адресату 17 серпня 2025 року.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 КАС України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Суд вважає, що підстави пропуску скаржником строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Таким чином, позивачем усунуто недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» від 13 лютого 2008 року №45 (далі - постанова КМУ №45), а також не врахували висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12 грудня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а, та висновок Верховного Суду, викладений у рішенні від 05 березня 2024 року у зразковій справі №380/19324/23.

Скаржник вважає необґрунтованим висновок судів першої і апеляційної інстанцій про те, що встановлення розміру надбавки за особливості проходження служби (32%) та премії (10%) у довідці станом на 01 січня 2023 року є дискреційним повноваженням начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області.

Скаржник вважає, що повноваження начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області в цьому питанні не є дискреційними, оскільки розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та його складові чітко встановлені пунктом 5 Порядку №45, згідно з яким у довідці має бути вказаний середній розмір, що фактично виплачений за відповідною посадою.

На думку позивача, релевантну позицію сформовано Верховним Судом у рішенні від 05 березня 2024 року у зразковій справі №380/19324/23, у якому зазначено, що надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, які видаються особам, пенсію яким призначено відповідно до Закону №2262-XII на виконання рішення суду, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у постанові КМУ №704, на 50% розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня відповідного року, зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а.

Скаржник також вважає необґрунтованими висновки судів першої і апеляційної інстанцій про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту і не вправі ініціювати новий спір без звернення до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю за виконанням попереднього рішення у справі №460/17309/23.

На переконання скаржника, позови у справах №460/17309/23 та №460/7328/24 не є тотожними, оскільки підстави позовів різні. Підставою нового позову (№460/7328/24) є те, що відповідач при видачі довідки неправильно обчислив посадовий оклад та оклад за військове звання, а також неправильно вказав розміри надбавки та премії.

Висновок апеляційного суду про передчасне ініціювання нового позову є необґрунтованим, оскільки ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року заяву в порядку виконання рішення у справі №460/17309/23 було задоволено лише частково. При цьому питання застосування конкретних розмірів додаткових складових грошового забезпечення було залишено для вирішення в межах розгляду поточної справи №460/7328/24. Тобто ефективним способом поновлення порушених прав є зобов`язання відповідача скерувати довідку із конкретними зазначеннями складових.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 43, 63 Закону №2262-XII, пункту 5 постанови КМУ №45 та перевірки необхідності застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 грудня 2018 року у зразковій справі №802/2196/17-а, та висновку Верховного Суду, викладеного у рішенні від 05 березня 2024 року у зразковій справі №380/19324/23.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність електронного кабінету в Управління Служби безпеки України в Рівненській області, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №460/7328/24.

2. Визнати поважними наведені ОСОБА_1 підстави пропуску строку та задовольнити заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №460/7328/24.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №460/7328/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

4. Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду справу №460/7328/24.

5. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

6. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа