Справа № 695/4232/25
Суддя: Ушакова К. М.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4232/25

номер провадження 2-а/695/81/25

20 листопада 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Демченко Л.О.,

представника позивача адвоката Павленко М.В.,

представника відповідача Мостіпан К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Павленко Мар`яни Василівни до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 адвоката Павленко М.В. звернулася до суду з позовом до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 10.09.2025 поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області рядовим поліції Гресь С. О. складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5689124 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до змісту постанови, 10.09.2025 об 11:01:16 позивач, здійснюючи керування транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Н-16 на 12 км. не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «стоп контроль», чим порушив п. 8.4.в ПДР України: порушення вимог заборонених знаків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте, такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, після того, як поліцейський здійснив вимогу зупинитися до водія підійшли працівники ТЦК, які відразу повідомили про те, що водію потрібно показати військовооблікові документи, позивач поцікавився причиною зупинки, після чого підійшли працівники поліції та повідомили позивача про те, що останній не здійснив повну зупинку перед знаком «стоп контроль». На зауваження позивача надати підтверджуючі докази, працівники поліції почали складати постанову. На зауваження, що вказаний знак встановлено з порушенням вимог ДСТУ, теж пояснень позивач не отримав, а тому вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та складена без наявних доказів, які підтверджують оновні складові частини адміністративного правопорушення, а саме: вину. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно п.8.4.в. Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до п.п.3.41 пункту 3 «Заборонні знаки» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, дорожнім знаком «Контроль» забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил. Вважають, що оскаржувана постанова не містить підтвердження вчиненого правопорушення, а тому постанова про притягнення до адміністративно відповідальності підлягає до закриття у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.09.2025 прийнято справу та призначено судове засідання.

Від представника відповідача ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ Мостіпан К.С. 08.10.2025 надійшов відзив на позовну заяву разом з копіями документів, в якому зазначено наступне. Розглянувши справу, поліцейський відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕНА №5689124 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. Надалі поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позивач відмовився від підпису та від отримання постанови, тому постанова була направлена засобами поштового зв`язку 11.09.2025 з вих. № 7756/41/24/2025, про що міститься відмітка в п.9 оскаржуваної постанови. Також, Позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови. Як вбачається з позовної заяви, позивач не заперечує проти того, що він здійснив проїзд без зупинки, вказуючи лише на те, що дорожні знаки встановлені з порушенням ДСТУ. Позивач не зазначає, щодо яких вимог ДСТУ має бути встановлений даний дорожній знак та з яким саме порушеннями ДСТУ встановлений даний дорожній знак. Також слід зазначити, що під часу руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідачем на заперечення твердження позивача, до даного відзиву надано відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів (бодікамер) поліцейських та схему організації дорожнього руху на блокпосту, які не були надані позивачу у зв`язку з тим, що на період введеного на території держави правового режиму воєнного стану така інформація є інформацією з обмеженим доступом (зафіксовано розміщення військовослужбовців та блокпосту). Основні тайм-коди відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського: об 11 год. 00 хв. 05 сек. запису зафіксовано, що позивач проїхав блокпост без зупинки (відеозапис «с1ір-0», нагрудна бодікамера 468996); об 11 год. 02 хв. 22 сек. запису поліцейський пояснює позивачеві причину зупинки; об 11 год. 05 хв. 27 сек. запису поліцейський ознайомлює позивача з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (відеозапис «сlір-1», нагрудна бодікамера 468603). Із вищезазначеного слідує, що викладені позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову, щодо порушення поліцейським норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

27 жовтня 2025 року від представника позивача адвоката Павленко М.В. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначила наступне. Із наданого відповідачем на адвокатський запит відеозапису неможливо встановити, чи існував факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.41, оскільки з відео лише видно як працівник поліції підходить до транспортного засобу, який вже зупинений, та містить процедуру розгляду адміністративної справи поліцейським. З наданого відповідачем відзиву на адміністративний позов та відеозапису з нагрудного відео реєстратора інспектора, вбачається, що інспектор зазначив про те, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 8.4.в) ПДР України, коли не здійснив зупинку автомобіля перед встановленим дорожнім знаком 3.41 «Стоп контроль». Наданий відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора 468996 та 468603 не доводить вини у вчиненні позивачем порушень вимоги дорожнього знаку 3.41. «Стоп контроль» ПДР, оскільки, не містить відомостей, проте, що рухаючись по трасі Н-16 12 км встановлений дорожній знак 3.41 ПДР України «Стоп-контроль», перед розташованим контрольним постом. Не містить поданий відеозапис і порушень водієм т/з PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.41. «Стоп контроль» ПДР, а саме: не здійснення зупинки, оскільки, запис містить розмову інспектора з водієм автомобіля, який уже стоїть на узбіччі поряд з зупинкою. Щодо порядку розміщення знаків. Згідно з Національним стандартом України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечення спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки. Відповідно до п. 10.2.3. ДСТУ, знаки, установлені на дорозі послідовно, за винятком знаків, установлених на перехресті та в місцях проведення робіт, повинні бути розташовані поза населеними пунктами на відстані не менше ніж 50 м, а в населених пунктах не менше ніж 25 м між поперечними перетинами дороги, в яких встановлені знаки. П. 10.2.4. ДСТУ вказує на те, що дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають установленні на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги. Як передбачено в п. 10.5.33 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.41 «Стоп контроль» потрібно застосовувати, щоб заборонити транспортним засобам проїзд контрольного посту й установлювати в місці, де повинен зупинитись транспортний засіб. Виходячи з цього, дія знаку 3.41 «Стоп контроль» розповсюджуються лише на місце, де він встановлений, та не може розповсюджуватися на невизначену відстань або зону. З постанови, що оскаржується не зрозуміло на якій відстані знаходиться стаціонарний контрольний пункт поліції від встановленого дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль», не зазначений визначений порядок проїзду транспортних засобів через територію, яку займає стаціонарний контрольний пункт поліції з урахуванням потреби їх перевірки. Дорожній знак 3.41 «Стоп-контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах). Крім того, непідтвердженими залишилися обставини того, що на трасі Н-16 12 км с. Благодатне розміщено блокпост, не кожне скупчення поліції та представників ТЦК на дорозі є блокпостом. Відповідно до п. 3 постанови КМ України від 29 грудня 2021 р. №1455 Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан визначено, що блокпост як посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на в`їзді/виїзді на територію/з території, де введено воєнний стан. Отже, блокпост може бути розміщений у певному місці виключно за наказом військового командування разом з військовою адміністрацією. Військовим командуванням разом з військовою адміністрацією видається наказ про місця розміщення блокпостів. У цьому наказі також зазначаються права та обов`язки посадових осіб блокпостів. Якщо наказу про розміщення блокпоста в певному місці немає, то такий блокпост є незаконним. Така ж вимога відноситься до так званих «мобільних» блокпостів, які серед доріг та на вулицях у містах облаштовують групи оповіщення ТЦК для перевірки військово облікових документів. Звертаємо увагу, що чинним законодавством не передбачено визначення або термін «мобільний блокпост». Таким чином, доказів правомірності встановлення блокпосту та розміщення перед ним дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» до відзиву не додано. Крім того, надана до відзиву схема облаштування дорожніх знаків блокпосту на автодорозі Н-16 (с. Благодатне) не відповідає фактично розміщеним знакам, які, відповідно до правил дорожнього руху обов`язково повинні розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і темний час доби, не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами та повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху, про що зазначалося в постанові КАС ВС від 14.08.2019 №199/8466/16 (К/9901/34088/18). оскільки, позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, не надав належних та допустимих доказів, слід зробити висновок про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

03 листопада 2025 року представник відповідача ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ Мостіпан К.С. подала до суду додаткові пояснення, у яких заначила наступне. У додаткових поясненнях позивач зазначає, що на відеозаписі відсутній факт вчинення ним правопорушення. Такі твердження позивача не відповідають дійсності та спростовуються наданими до відзиву доказами і зазначеними у ньому аргументами відповідача. Відповідачем на підтвердження правопорушення вчиненого позивачем додано до відзиву відео з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. Наданими суду доказами, доведено факт вчинення правопорушення позивачем, дотримання поліцейським процедури розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Будь-які доводи позивача щодо невідповідності нормам ДСТУ розташування дорожніх знаків, на думку відповідача, необхідно оцінювати критично, оскільки, сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею). З фотозображення з місця зупинки вбачається, що дорожній знак 3.41 є повністю видимий, а тому позивач мав реальну можливість побачити цей знак і зобов`язаний був виконати вимогу цього дорожнього знаку та здійснити зупинку транспортного засобу. Крім того, з фотозображення вбачається, що перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41 застосовано ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29. Відповідачем на заперечення твердження позивача до даного відзиву додано фотозображення (дорожніх знаків), які не були надані позивачу у зв`язку з тим, що на період введеного на території держави правового режиму воєнного стану така інформація є інформацією з обмеженим доступом (зафіксовано розміщення військовослужбовців та блокпосту). Позивач у додаткових поясненнях вказує на те, що відсутнє підтвердження про встановлення дорожнього знаку стоп-контроль 3.41 ПДР. Відповідач з даним твердженням не погоджується, оскільки надав схему розміщення дорожніх знаків для суду, якою підтверджується розміщення даного дорожнього знаках. Крім того, позивач сам додає фотозображення, яким підтверджується розміщення дорожнього знаку 3.41 ПДР. Отже, твердження позивача спростовується вище зазначеним. Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР передбачено заборонний дорожній знак 3.41 "Контроль", відповідно до якого забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). В даній ділянці знаходиться дорожня станція патрульної поліції, яка позначена дорожнім знаком 6.10 (дорожня станція патрульної поліції), що вже надає підстави для встановлення дорожнього знаку 3.41 ПДР. Отже, наближаючись до такого дорожнього знаку, позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу. Враховуючи викладене вище, представник відповідача вважає, що поліцейський діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Павленко М.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача Мостіпан К.С. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях, які приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши учасників судового процесу, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025, складену поліцейським УПП в Черкаській області Гресь С.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. Зі змісту постанови вбачається, що 10.09.2025 об 11:01:16 год. ОСОБА_1 , здійснюючи керування транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Н-16 на 12 км. не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «стоп контроль», чим порушив п. 8.4.в ПДР України: порушення вимог заборонених знаків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

До заборонних знаків віднесено знак 3.41 «Контроль», який забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожнійрух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

До оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025 доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського №468996, 468603, як доказ вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Дослідивши вказані відеозаписи, суд констатує, що на ньому зафіксовано, що водій транспортного засобу PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_1 , не зупинився перед дорожнім знаком 3.41 «Стоп-контроль».

Представник позивача вважає, що позивач не вчинив порушення ПДР України, оскільки вказаний дорожній знак встановлений з порушенням Правил дорожнього руху та ДСТУ, а неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що чинне нормативне регулювання порядку використання дорожніх знаків не забороняє можливості використання будь-яких дорожніх знаків у випадках, не передбачених стандартом ДСТУ 4100:2021 та Правилами дорожнього руху, якщо необхідність такого застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху (п. 14.1.4 ДСТУ 4100:2021).

Також суд вважає за необхідне наголосити, що на території України введено воєнний стан, а перевірка документів для встановлення осіб, які здійснюють рух автомобілем здійснюється через стаціонарні блокпости, що і обумовлено необхідністю встановлення знаку 3.41 «Стоп-контроль».

Отже, наближаючись до такого дорожнього знаку позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 цього не зробив, тобто порушив вимоги п. 8.4 «в» ПДР, суд приходить до висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході розгляду справи не встановлено допущення посадовою особою відповідача порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що було б достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Положення ст.2 КАС України та ч. 4 ст. 242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, докази, які були надані представником відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 246, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

позов представника ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) адвоката Павленко Мар`яни Василівни до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ (місце знаходження: вул.. Ф. Ернста, 3, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025 залишити без задоволення.

Постанову серії ЕНА № 5689124 від 10.09.2025, винесену поліцейським УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ Гресь С.О. залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 25.11.2025.

Суддя К. М. Ушакова