Справа № 379/889/25
Суддя: Невгад О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/889/25
Провадження № 2-а/379/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - Невгада О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Васильченко Г.І. звернулася до суду через систему «Електронний суд» із позовом до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА № 4677761 від 08.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 08.05.2025 позивача, який їхав на своєму автомобілі марки Mitsubishi Outlander, зупинили патрульні поліцейські і при перевірці документів виявили, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 по справі № 189/1241/25. Проте, позивач не був повідомлений про прийняте судом рішення, про що повідомив патрульних поліцейських. Позивач є мобілізованим з 30.05.2022 та проходить службу у ЗСУ. Досить часто позивач перебуває на передовій лінії захисту, внаслідок чого йому було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 01.09.2023. Відповідно, він фізично не міг потрапити до Покровського районного суду Дніпропетровської області на розгляд справи № 189/1241/25 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. В постанові Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 по справі № 189/1241/25 зазначено, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне особисте зобов`язання правопорушника, в якому останній просить, в разі його неявки розгляд справи провести без його участі. Проте, патрульні поліцейські, які його зупинили і склали протокол за ст. 130 КУПАП, сказали йому просто поставити підпис під заявою разом з іншими документами, як виявилось це було вказане особисте зобов`язання правопорушника. Тобто, позивача не було повідомлено про розгляд справи та про постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 по справі № 189/1241/25, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Ця постанова суду набрала законної сили, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 06.05.2025, а через 2 дні позивача зупинили. Позивач за 2 дні не міг дізнатись про вказану постанову суду. У Додатку Дія інформації про цю постанову також не було. Отже, виконуючи обов`язки військової служби, не будучи обізнаним із вказаною постановою суду, позивач вважав, що керує даним автомобілем на законних підставах, умислу на вчинення адміністративного правопорушення не мав. Не зважаючи на це, на нього 08.05.2025 склали оскаржувану постанову за ч. 4 ст. 126 КУПАП.

20.05.2025 суд постановив ухвалу, якою залишив цей позов без руху, вказав його недоліки та встановив позивачеві строк для їх усунення.

22.05.2025 на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху представник позивача подала до суду через систему «Електронний суд» позовну заяву в новій редакції з додатками.

26.05.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.05.2025, від представника відповідача Дарди О.М. через ЕКЕС надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача з ГУНП в Чернігівській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції, посилаючись на те, що УПП в Чернігівській області не являється структурним підрозділом ГУНП в Чернігівській області, а є структурним підрозділом ДПП.

02.06.2025 суд постановив ухвалу, якою перейшов з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без (виклику) повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.07.2025 від представника позивача Васильченко Г.І. через ЕКЕС надійшла заява про заміну неналежного відповідача.

02.07.2025 суд постановив ухвалу, якою замінив первісного відповідача - Головне управління національної поліції в Чернігівській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції,

16.07.2025 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтував тим, що 08.05.2025 о 02 год. 00 хв. в с. Кіпті, автомобільна дорога М-01, 97 км, поліцейськими було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , який рухався в комендантську годину, оскільки на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Під час перевірки документів позивача через Інформаційно-комунікаційну систему "Інформаційний портал Національної поліції" було встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025 (набрала чинності 06.05.2025). Апеляційна скарга на постанову не подавалася. Відповідно до ч. 10 ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами протягом строку позбавлення. Відповідно до статей 317, 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів національної поліції. Поліцейськими правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Ці справи, відповідно до ст. 222 КУпАП розглядаються органами Національної поліції. Савенчук Олег Олегович є уповноваженим працівником патрульної поліції та має право розглядати справи про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, при цьому він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Позивач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи щоразу належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи без участі позивача, за участі його представника - адвоката Васильченко Г.І. (а.с. 11).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, у поданому відзиві просить розглядати справу без участі представника відповідача (а.с. 165).

Представник позивача - адвокат Васильченко Г.І., яка брала участь в судовому засіданні 10.11.2025 року в режимі ВКЗ, пояснила суду, що підтримує позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач не був обізнаний про постанову суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає, що підпис у зобов`язанні про явку до суду у тій справі не належить позивачу, а сфальсифікований. Дії працівника поліції, який склав це зобов`язання позивач не оскаржував. Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2025, якою ОСОБА_1 позбавили права керування транспортними засобами, позивач до цього часу також не оскаржував, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не оспорює.

24.11.2025 представник позивача подала до суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі та без участі позивача (а.с. 220-222).

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За п.1.1 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п.п. а, б п.2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною першою, другою та четвертою статті 126 КУпАП. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2 розділу II Інструкції). Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачено, що під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 08 травня 2025 року постановою серії ЕНА №4677761 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Частина 4 ст.126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4677761 від 08.05.2025, ухваленої інспектором 2 взвод 1 рота 1 батальйон Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Савенчуком О.О., водій ОСОБА_1 , 08.05.2025 року, о 02:00 годині, с. Кіпті, дорога М01 97 км. керував автомобілем Mitsubishi Outlander, н.з. НОМЕР_2 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Покровським районним судом Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року терміном на 12 місяців, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ. Накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у сумі 20400 грн.

У п.7 «До постанови додаються» зазначено інформацію про відеофіксацію правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП. Також, відповідач разом із відзивом надав відеозапис на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, відповідно до змісту постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 06.05.2025 року, водій ОСОБА_1 , 07.04.2025 року, о 19:00 годині, в с. Гаврилівка по вул. Центральна, керував автомобілем Міцубіші Аутлендер д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці події за допомогою приладу «Drager 6810», результат огляду 1,77 проміле. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП. Цією Постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.78 КАС України).

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

У розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що позивач керував транспортним засобом 08 травня 2025 року, будучи позбавленим права такого керування за рішенням суду.

Судом під час дослідження матеріалів справи встановлено, що старший лейтенант поліції Савенчук О.О. є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції.

Таким чином, відповідно до ст. 222 КУпАП, старший лейтенант поліції Савенчук О.О. має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені нормами КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На виконання своїх посадових обов`язків, старшим лейтенантом поліції Савенчуком О.О. правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №4677761 від 08 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП, оскільки станом на момент її винесення ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування Покровським районним судом Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року у справі № 189/1241/25 провадження 3/189/953/25, порушив п.2.1.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже водій, при керуванні автомобілем, зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Доказів, які б спростовували факт наявності складу адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи позивачем надано не було.

Отже, з наведених обставин справи вбачається, що згідно законодавства України, ОСОБА_1 , було порушено вимоги ч.4 статті 126 КУпАП, а тому зазначене вказує на правомірність винесеної відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведене дає підстави для висновку, що 08 травня 2025 року, старший лейтенант поліції Савенчук О.О., встановивши порушення позивачем вимог ч. 4 статті 126 КУпАП, в межах наданих йому повноважень, правомірно ухвалив оскаржувану постанову та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., а відтак правові підстави для визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №4677761 від 08 травня 2025 року відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА №4677761 від 08 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та відповідає нормам чинного законодавства.

У той же час, посилання позивача про необізнаність щодо наявності постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, якою позивача позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, суд оцінює критично, оскільки ч.2 ст.317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року по справі № 760/21349/24 (номер в ЄРДР 131228317).

Суд погоджується із зазначеною правовою позицією та вважає її релевантною та застосовною для оцінки правомірності дій позивача в межах цієї адміністративної справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 5-7, 9, 77, 90, 241-247, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 4677761 від 08.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Повне судове рішення складено та підписано 24.11.2025.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД