Справа № 400/9418/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 р. № 400/9418/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м.Миколаїв, 54005, Державної податкової служби України, пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053,
провизнання протиправним та скасування рішення від 15.07.2025 №13077490/, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач 1) та Державної податкової служби України (відповідач 2), в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.2025р. № 13077490/ про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 19 червня 2025 року на загальну суму 522737,79 грн. (п`ятсот двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 79 копійок), у тому числі 64195,87 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) грн. ПДВ. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № 4 від 19 червня 2025 року на загальну суму 522737,79 грн. (п`ятсот двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 79 копійок), у тому числі 64195,87 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) грн. ПДВ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в оскаржуваному рішенні не конкретизовано, документи, яких не надав платник податків, хоча основною підставою для ухвалення вирішального рішення про відмову у реєстрації податкової накладної (ненадання договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків названо саме ненаданням/частковим: наданням додаткових письмових пояснень документів стосовно інформації, зазначеною у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинена в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отримані повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку. Це свідчить про те, що: контролюючий орган визначив загальні підстави ухвалення рішення про відмову у реєстрації податкової накладної; рішення не містить конкретної інформації щодо причин і підстав їх прийняття; контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної; не зазначено, яких саме документів не надано і яких саме документів не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивач не погоджується з рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.2025р. № 13077490/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 19 червня 2025 року вважає його незаконним і необґрунтованими, з огляду на наступне, звернувся до суду за захистом своїх порушених справ.

Ухвалою від 02.09.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/9418/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань.

11.09.2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.Заперечуючи проти позову, контролюючий орган вказує,що податкова накладна від 19.06.2025 № 4 (на загальну суму 522 737,79 грн) була виписана позивачем на отримувача продукції ТОВ «КЕРНЕЛ - ТРЕЙД» () стосовно поставки товару, а саме насіння соняшнику в кількості 20,4 т., та подано на реєстрацію.

Підставою для зупинення реєстрації вказаної вище податкової накладної, визначеною у квитанції про зупинення податкової накладної від 24.06.2025 № , в який вказано що відповідно до п. п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку № 1165, обсяг постачання товару/послуги 1206, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності),наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Господарська операція, яка вчиняється в дійсності та призводить до зміни структури активів учасників такої господарської операції в силу об`єктивної необхідності супроводжується іншими допоміжними діями, які роблять таку господарську операцію можливою.

Також, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту, а саме: первинними документами, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, іншими документи, які пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженої Законом України «Про Митний тариф України», зазначений у квитанції код УКТ ЗЕД 1206 - Насіння соняшнику.

Відповідно до баз даних ДПС та згідно з наданими документами встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Податкову накладну від 19.06.2025 №4 платником було виписано на постачання 20420 кг насіння соняшнику врожаю 2024 року на адресу ТОВ «КЕРНЕЛ - ТРЕЙД» (), але до Повідомлення про надання пояснень та копій документів від 01.07.2025р. №4 було надано недостатньо підтверджуючих документів.

03.07.2025 року платнику було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією ГУ ДПС у Миколаївській області рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, за встановленою формою, а саме: копій первинних документів щодо зберігання продукції, складських документів, інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній.

У полі «Додаткова інформація» зазначено: «Платником не надано документальне підтвердження щодо вирощування с/г продукції, збору та врожайності вирощеної с/г продукції».

Підставою для прийняття рішення від 15.07.2025 №3077490/ про відмову у реєстрації вказаної податкової накладної є часткове надання копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме: платником не надано підтверджуючі документи щодо наявності складського приміщення.

На розгляд комісії платником було подано складську квитанцію від 25.09.2024 року та довідку, оформлену підприємцем, про наявність складського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , проте копії правовстановлюючих документів на склад на розгляд комісії платником не подано. Згідно з поданими ФОП ОСОБА_1 відомостями з державного реєстру речових прав та відповідно до баз даних ДПС станом на дату розгляду повідомлень по платнику відсутня інформація щодо наявності складських приміщень.

Відповідно до заяви про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП, поданої платником 08.08.2025 року до ГУ ДПС у Миколаївській області, вказує, що господарство має у використанні склад, місцезнаходження якого: Миколаївська обл., Миколаївський р-н, Степівська ТГ, с. Піщаний Брід, вул. Центральна, буд.75-Д. Вид права власності на цей об`єкт « 8» - право короткострокового користування, оренди або найму.

Позивачем 22.07.2025р. було направлено до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, скаргу на рішення Комісії ГУ ДПС у Миколаївській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами розгляду скарги було прийнято рішення від 29.07.2025 № 30907//2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Підставою для такого рішення є: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання i транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

З урахуванням вказаного відповідач вважає, що ним було правомірно прийнято оскаржуване рішення, та є таким, що не підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за такими видами діяльності:01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що зафіксовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

ФОП ОСОБА_1 має як у приватній власності так і на праві користування необхідну для виконання сільськогосподарських робіт техніку, а саме: трактор колісний, сівалку зернову, культиватор, обприскувач, грузову машину Даф, прицеп.

Інформацію про вищевказане рухоме майно відображено у повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП від 20 серпня 2024 року.

Зібраний урожайпозивач зберігає за адресою реєстрації Миколаївська область Миколаївський район с. Піщаний Брід вул. Центральна буд. 156 та АДРЕСА_3 .. Продукція зберігається в зерновому рукаві для зберігання отриманого від Організації ООН ФАО від 22.11.2024 року, що підтверджено актом приймання- передачі та відповідному складському приміщенні, що підтверджується договором оренди складу № 1 від 01.09.2024р.

ФОП ОСОБА_1 мав всі можливості, щоб виконати умови договору і виконати спірну господарську операцію, що підтверджується всіма необхідними документами.Позивач здійснює господарську діяльність самостійно, водій залучений за договором ЦПХ.

18 червня 2025 року між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (покупець) було укладено Договір поставки № МИК 25-35268 від 18 червня 2025 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом договору є поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва.

Згідно із підп. 2.1. Договору Постачальник зобов`язаний передати (поставити) товар Покупцю на умовах DAP в місці призначення, в подальшому - «Термінал або місце призначення», о вказується у додатках до даного Договору.

Підпунктом 2.6. Договору встановлено, що товар вважається власністю Покупця з моменту здійснення Покупцем відмітки про прийняття товару на товарно- транспортних накладних Постачальника на Терміналі в місці призначення.

18 червня 2025 року постачальником було направлено на адресу покупця Рахунок на оплату № СФ-0000004 від 19.06.2025 року на загальну суму 522 737,79 грн. із ПДВ щодо постачання: Соняшника в кількості 20420 кг.;

Того ж дня між Постачальником та Покупцем було підписано Видаткову накладну № ЗМ24-45871 від 19.06.2025 року та Товарно-транспортну накладну від 18.06.2025 року на загальну суму 522737,79 грн. із ПДВ, що свідчить про факт поставки товару постачальником на користь покупця, які вказані у Рахунку на оплату № СФ-0000004 від 19.06.2025 року та їх прийняття останнім. До Товарно-транспортної накладної від 18.06.2025 року додавалась складська квитанція на зерно №001 від 25 вересня 2025 року.

За фактом поставки товару та у відповідності до приписів п. 201.10 ст.201 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України позивачем було складено та подано на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну №4 від 19 червня 2025 року. Рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.2025р. № 13077490/ було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 4 від 19 червня 2025 року на загальну суму 522737,79 грн. (п`ятсот двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 79 копійок), у тому числі 64195,87 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) грн. ПДВ.

Позивач, не погоджуючись з вказаними рішенням відповідача оскаржив його в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються питань оподаткування.

Відповідно до ст.201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМУ.

Відповідно до пунктів 25, 26, 27 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня ухвалюють рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування Таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених Порядком № 1165 та Порядком № 520.

Комісія контролюючого органу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, ухваленими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також Порядками № 1165 та № 520.

Згідно з пунктом 44 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів на предмет їх достовірності шляхом звірки даних, що містяться у копіях, із даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуть державні органи, документи, зокрема електронні).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6 Порядку № 520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, ухвалюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 3 Порядку № 520, ухвалює рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 ПК.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання ухвалення комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН (п. 4 Порядку № 520).

Перелік документів, необхідних для ухвалення комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в т. ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (п. 5 Порядку № 520).

Відповідно до пунктів 9, 10, 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня, яка ухвалює рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Пункт 11 Порядку № 520 містить виключний перелік обставин, за яких Комісія регіонального рівня ухвалює рішення відмовити у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН: ненадання платником податку письмових пояснень на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких у ЄРПН зупинено; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 Порядку № 520; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно із додатком до Порядку № 520 у рішенні про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних обов`язково підкреслюють документи, яких не надано.

Позивач стверджує, що в оскаржуваних рішеннях не підкреслено, тобто не конкретизовано, документи, яких не надав платник податків, хоча основною підставою для ухвалення вирішального рішення про відмову у реєстрації податкової накладної (ненадання договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків названо саме ненаданням/частковим: наданням додаткових письмових пояснень документів стосовно інформації, зазначеною у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинена в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отримані повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку. Це свідчить про те, що: контролюючий орган визначив загальні підстави ухвалення рішення про відмову у реєстрації податкової накладної; рішення не містить конкретної інформації щодо причин і підстав їх прийняття; контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної; не зазначено, яких саме документів не надано і яких саме документів не вистачає для ухвалення рішення про реєстрацію податкових накладних.

Суд вказує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого контролюючий орган не зробив.

Надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом і були достатніми для ухвалення податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. Адже факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Разом із тим Позивач просить врахувати той факт, що, ухвалюючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен проводити повного аналізу господарської операцій позивача на предмет її реальності.Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначені нормами Податкового кодексу України. Своєю чергою, під час реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Суд погоджується з доводами позивача, що останній надав контролюючим органам документи, в яких відображено проведену господарську операцію між ним та його контрагентом. У порушення Порядку № 1165 та Порядку № 520 контролюючий орган з незрозумілих причин не прийняв їх до уваги.

Таким чином, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акту і породжує їх неоднозначне трактування, що, своєю чергою, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/ послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі

Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/ або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/ розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/ розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанції доданих до матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

Звертаємо увагу на те, що фіскальним органом у Квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної вказаним критеріям, натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку ( більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

1) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Слід зазначити, що визначення фіскальним органом у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься в Наказі № 567 Вичерпний перелік документів,достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі -Критерії): для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Крім того, зі змісту Квитанції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567.

Таким чином, у Квитанції фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Комісією ДФС України були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Слід зазначити, що Рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №190 від 29.03.2017 (далі Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкових накладних, а отже контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

По - друге, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Позивач зазначає, що оскаржувані рішення як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин, не відповідають критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить позивача, до якого звернено таке рішення, в неоднозначне становище, оскільки застосуванню певних обмежень має передувати дотримання певних правових процедур з боку всіх учасників правовідносин, в тому числі і контролюючого органу.

Зазначене свідчить про недотримання контролюючим органом при винесенні оскаржуваних рішень принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу.

Виходячи із змісту рішення Комісії регіонального рівня, було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків не надав письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. При цьому Відповідач взагалі не приймає до уваги, що Позивачем було надано всі необхідні пояснення та документи, що свідчать про реальність вчиненої ним господарської операції, а також не зазначає, які саме документи не було надано Позивачем, що є грубим порушенням положень чинного законодавства України та свідчить про безпідставність прийнятих Відповідачами рішень.

Також слід зазначити, що без будь якого обґрунтування на без наведення будь - яких фактичних даних та доказів в рішенні Комісії регіонального рівня зазначено відсутність (недостатність) первинних бухгалтерських та розрахункових документів.

Вказана позиція Комісії регіонального рівня є надуманою та необґрунтованою а також такою, що не відповідає критеріям чіткості та визначеності, які висуваються до акту індивідуальної дії, що мають прийматись органами влади виключно в межах та у спосіб, передбачений законами України, відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Зазначене свідчить про недотримання Комісією регіонального рівня при винесенні оскаржуваного рішення принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу.

На національному рівні Конституційний суд України у рішенні від 22.09.2005 №5- рп/ 2005 суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі».

Безпідставне блокування діяльності підприємства шляхом винесення Комісією регіонального рівня необґрунтованих рішень, жодним чином не сприяє зміцненню економіки нашої держави, забезпеченню своєчасного відновлення об`єктів критичної інфраструктури під час розв`язаної повномасштабної війни та є таким, що лише сприяє загарбницьким намірам.

Відповідно до п.п. 20.1.45 п. 201 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Згідно з п. 611 ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.2 п. 621 ст. 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Положеннями п.711 ст.71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до п.741, п. 743 ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних був визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 N 1165.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку № 1165 терміни вживаються у такому значенні: автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/ розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/ розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатками № 1, 3 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 питання відповідності /невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, у рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Виходячи зі змісту прийнятих рішень, не викликає сумніву той факт, що оскаржувані рішення про відповідність господарських операцій платника податку на додану вартість, що є позивачем у справі, критеріям ризиковості ґрунтуються тільки на нічим не підтверджених припущеннях про невідповідність господарської діяльності платника податку положенням чинного законодавства України.

Проте, аналізуючи судову практику такий підхід не можна вважати правомірним, а податковий орган, включаючи платника до ризикових, повинен здійснити належний аналіз господарської діяльності платника, достеменно встановити наявність підстав для віднесення господарської операції підприємства до ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв, та навести чітку і конкретну інформацію про такі підстави у рішенні про віднесення платника господарської операції до ризикових.

Така вимога є цілком обґрунтованою, адже тільки розуміючи обставини, у зв`язку з якими господарську операцію платника було віднесено до ризикових, можна визначити вичерпний перелік конкретних та необхідних документів і пояснень, які платник податків повинен надати, щоб спростувати висновок про ризиковий статус.

Суд, з урахуванням матеріалів справи, не може погодитись з висновками податкового органу щодо не надання (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вищевказаним контрагентом) позивачем документів в обсязі, необхідному для реєстрації ПН/РК, з огляду на таке.

Положеннями ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципах повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Матеріали адміністративної справи містять рахунки фактури, платіжні інструкції, виписки з банківських рахунків.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація (в цілому, на даній стадії податкового контролю та виключно щодо взаємовідносин з вказаним контрагентом) відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами доведено не було), а тому податковий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації ПН/РК та винесення спірного рішення про відмову в їх реєстрації.

Окремо суд зазначає, що наявність первинної документації та її не/належна якість є вагомою обставиною, однак на даному етапі податкового контролю, та з урахуванням його виду та способу, не завжди є вирішальною та ключовою при здійсненні моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків.

Верховний Суд в постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19 зазначив, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В контексті зазначеного суд наголошує, що правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі № 140/2160/18.

Резюмуючи усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати ПН/РК є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.

Згідно з положеннями п.п.19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; - набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); - неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/ або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну податкову службу України.

На підставі вищевикладеного, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати здійснити реєстрацію податкової накладної від 19.06.2025 №4 ФОП ОСОБА_1 саме ДПС України.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005 , Державної податкової служби України, пл.Львівська, 8, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.07.2025 № 13077490/, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.2025р. № 13077490/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 19 червня 2025 року на загальну суму 522737,79 грн. (п`ятсот двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 79 копійок), у тому числі 64195,87 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) грн. ПДВ.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) №4 від 19 червня 2025 року на загальну суму 522737,79 грн. (п`ятсот двадцять дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 79 копійок), у тому числі 64195,87 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) грн. ПДВ датою її подання на реєстрацію.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2 442,40 грн.

5.Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко