Справа № 400/9039/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р. № 400/9039/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2025 року № 9/1/4681 станом на 01.01.2020 року, № 9/1/4682 станом на 01.01.2021 року, № 9/1/4683 станом на 01.01.2022 року, та №9/1/4684 станом 01.01.2023 року про розмір грошового забезпечення протиправними.

- зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду Украiни в Миколаївськiй областi перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/4681 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, № 9/1/4682 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2021 року, № 9/1/4863 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2022 року, №9/1/4684 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року, без обмеження максимальним розміром, з врахуванням індексації, встановленою Постановою КМУ від 24.02.2024 № 185, індексації, встановленою Постановою КМУ від 25.02.2025 № 209 та виплатити відповідну суму різниці, з урахуванням різниці від отриманої пенсії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є пенсіонером та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення суду від 30.05.2025 у справі № 400/4088/25 зобов`язано відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/4681 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, № 9/1/ 4682 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2021 року, № 9/1/4683 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2022 року, № 9/1/4684 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

Після проведення перерахунку пенсії на підставі рішення суду відповідач з 01.08.2025 протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром, що призвело до порушення прав позивача.

Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому наголошено на необґрунтованості вимог позивача та зазначено, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2025р. по справі №400/4088/25, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача. Після проведеного перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсійної виплати позивача з 01.08.2025р склав 29056,17 грн., але з урахуванням обмеження максимального розміру, визначеного законом, розмір пенсійної виплати позивача склав 23610,00 грн. Відповідач звернув увагу суду, що до проведення перерахунку на виконання вищезазначеного рішення суду, тобто з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 розмір пенсії позивача не досягав максимальної величини, а тому не був обмежений максимальним розміром та додав копії розрахунків. Крім того, перерахунок пенсії позивача здійснено з урахуванням вимог Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення суду від 30.05.2025 у справі № 400/4088/25 зобов`язано відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/4681 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, № 9/1/ 4682 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2021 року, № 9/1/4683 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2022 року, № 9/1/4684 від 13.03.2025 року для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року. Після проведення перерахунку пенсії на підставі рішення суду відповідач з 01.08.2025 протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром.

Позивач 05.08.2025 року звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

Головне управління ПФУ в Миколаївській області листом від 20.08.2025 року повідомило позивача про те, що пенсія обчислюється в розмірі, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тобто розмір пенсії обчислюється відповідно до норм законодавства, чинного на момент здійснення перерахунку.

Не погоджуючись з таким обмеженням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Отже, з 20.12.2016 стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяють стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 3 жовтня у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, до військовослужбовців, осіб, пенсії яким призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», обмеження максимального розміру пенсії не застосовуються.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо дати, з якої відповідачем встановлено обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Позивач не надав докази того, що саме з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року відповідач протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром. Разом з тим, позивач надав розрахунки пенсії станом на 01.07.2025 року та 01.08.2025 року відповідно до яких, відповідач обмежив розмір пенсії позивача максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, а позивачем не спростовано, що відповідно до наданих відповідачем розрахунків пенсії станом на 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 розмір пенсії позивача не досягав максимальної величини, а тому не був обмежений максимальним розміром.

Відтак суд відхиляє позовну вимогу про перерахунок пенсії без обмеження максимальни розміром, з лютого 2020 року по червень 2025 року (включно), оскільки твердження позивача щодо обмеження пенсії максимальним розміром у цей період не знайшло підтвердження матеріалами справи.

За таких обставин у відповідача з 01.07.2025 року були відсутні підстави для обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Щодо позовної вимоги про виплату пенсії з урахуванням індексації, встановленою Постановою КМУ від 24.02.2024 № 185, індексації, встановленою Постановою КМУ від 25.02.2025 № 209, суд зазначає, що відповідно до розрахунку пенсії станом на 01.07.2025 наданого позивачем, на виконання Постанови № 185 та Постанови №209 позивачу встановлено підвищення в розмірі 1500,00 грн. та у розмірі 1500,00 грн. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє у задоволенні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем обґрунтовані судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 01.07.2025 року з обмеженням її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду Украiни в Миколаївськiй областi перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.07.2025 року з врахуванням довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2025 року № 9/1/4681, № 9/1/4682, № 9/1/4683 та №9/1/4684, без обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко