Справа № 761/27578/24
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/285/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретарі судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення, яка складена 21 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову стосовно ОСОБА_1 . Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки йому не було пояснено, яке саме правопорушення він вчинив.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачу строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року у справі здійснено перехід від розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що перевіркою встановлено наступний факт - 06 вересня 2024 року ТОВ «БАЗИС КЕЙС» в кіоску, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Камишанська, с/м Видубичі було забезпечено здійснення виключно готівковий розрахунок із покупцями. Відповідач звертає увагу суду на те, що надсилання заяви про приєднання до Договору еквайрингу до банку не дорівнює факту виконання договору еквайрингу, свідчить лише про намір отримувати від банку певний вид послуг, а не про наявність платіжного терміналу за певною адресою. Перевірка проводилася в кіоску, розташованому за адресою м. Київ, вул. Камишанська, с/м Видубичі, а в п.2 Заяви в графі «Адреса Торгової точки Торговця» відсутня інформація щодо даної адреси. ГУ ДПС у м. Києві встановлено факт повторного протягом року порушення Позивачем ст. 163-15 КУпАП - порушення порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) щодо незабезпечення можливості здійснення безготівкових розрахунків, а Відповідачем дотримано всіх процесуальних норм під час застосування адміністративного стягнення, оскільки ГУ ДПС у м. Києві діяло виключно в межах та в спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21 липня 2024 року ОСОБА_1 слідував потягом №509 з міста Вінниця до Ужгороду, що підтверджується посадочним документом від 01 липня 2024 року.

21 липня 2024 року у селищі Великий Березний складено протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144617, відповідно до змісту якого 21 липня 2024 року на околиці населеного пункту Великий Березний Ужгородського районного Закарпатської області на відстані 500 метрів до лінії державного кордону в районі 135 прикордонного знаку був виявлений та затриманий гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спроби незаконного перетину державного кордону в іншому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану в складі групи осіб спільно з гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України "Про державний кордон" від 04.11.1991 р., відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 204 КУпАП.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144617 Позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачем отримано повістку про прибуття до територіального центру комплектації по місцю реєстрації і перебування на обліку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 Позивачу вручено реквізити для оплати штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Позивач зазначає, що другий примірник протоколу Позивачу не надали та не роз`яснили зміст правопорушення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Вказане зазначено в позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 18.12.2019 у справі № 158/286/17: «КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважена посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`ясувала обставини справи, не вручила копію постанови, не заслухала пояснень Позивача.

Також суд зауважує, що відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 Конституційний Суд України зазначає, що конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Так, право на правову допомогу передбачене і в Кодексі України про адміністративні правопорушення. Стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Однак, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Позивач не був ознайомлений зі змістом протоколу, суд доходить до висновку, що змоги реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, Позивач не мав.

Відповідачем до суду не надіслано відзиву на позову, заперечень, які могли б спростовувати твердження позивача, що наведені позовній заяві.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про те, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача є незаконною, в зв`язку з чим, вона підлягає скасуванню.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом», а тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн., що підтверджується квитанцією від 28 липня 2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та провадження у справі закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження - АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя: