Справа № 440/9313/25
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9313/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить:

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №7 від 27.05.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 20.11.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивач досяг пенсійного віку та має відповідний стаж.

Ухвалою суду від 08.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що вимоги позивача є передчасними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

24.12.2022 позивач досяг 60-річного віку.

20.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органа Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, що сторонами не заперечується.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 7 від 26.11.2024 відмовлено в призначенні пенсії за віком у порядку статті 26 Закону № 1058.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 по справі № 440/14857/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області № 7 від 26.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 20.03.1993 по 02.09.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1982, довідки ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" про підтвердження трудового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.11.2024 з урахуванням висновків суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 по справі № 440/14857/24 апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 по справі № 440/14857/24 змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 20.03.1993 по 02.09.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1982". В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 по справі № 440/14857/24 - залишено без змін.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі №440/14857/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.11.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та 27.05.2025 прийнято рішення №97, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Приймаючи дане рішення відповідач виходив з того, що за результатами виконання рішення суду страховий стаж становить 23 роки 11 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058).

Зав правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону 1058 - у разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 років.

Починаючи з 01.01.2019 право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 01.01.2027 року не менше 15 років.

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктами 1 та 2 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядок № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (надалі - Порядок № 18-1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі №440/14857/24 встановлено, що "записами № 12-13 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20.03.1982 (далі - трудова книжка позивача) підтверджено, що позивач з 20.09.1993 по 14.12.1993 працював на роботах зі особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці (помічником машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею) з випробувальним строком 3 місяці.

Записом № 14 підтверджено, що після завершення випробувального строку позивача переведено на посаду машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею.

Пільговий стаж позивача на роботах зі особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці у спірному періоді підтверджується й іншими документами - довідкою ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" про підтвердження трудового стажу, яка не містить дати та номеру.

Як зауважив відповідач запис № 12 трудової книжки позивача місить виправлення щодо дати наказу про прийняття позивача на посаду помічника машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею) з випробувальним строком 3 місяці, що унеможливлює зарахування з 20.09.1993 по 14.12.1993 періоду як до загального так і до пільгового страхового стажу.

Спростовуючи такі висновки відповідача суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 58 від 29.07.1993, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України (далі по тексту - Інструкція № 58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд не визнає дії відповідача правомірними з огляду на те, що громадянин не може здійснювати контроль та впливати на правильність оформлення трудової книжки, а тому не може нести і негативних наслідків порушення порядку її ведення.

Слід звернути увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової документації.

Судом встановлено, що позивачу належить трудова книжка серії НОМЕР_1 від 20.03.1982, яка, крім іншого, подавалась відповідачу для розгляду питання про призначення пенсії. Автентичність записів трудової книжки відповідачами не оспорюється. Вказана трудова книжки містить усі належним чином внесені записи про роботу позивача у спірному періоді. Такі записи не містять неточностей, які б давали підстави сумніватись у їх достовірності.

Принагідно суд зазначає, що частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, органи Пенсійного фонду України уповноважені самостійно витребовувати у підприємств, установ/ організацій) усі необхідні для вирішення питання про призначення пенсії особі документи, при цьому така вимога передує винесенню рішення щодо призначення пенсії, а не висувається у вже прийнятому рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що в дослідженому випадку відповідач не скористався правом на збір додаткових документів, на перевірку чи уточнення необхідних обставин.

Таким чином, суд вважає достатніми підстави для зарахування періоду роботи позивача з 20.09.1993 по 14.12.1993 як до загального, так і до пільгового страхового стажу.

Що стосується доводів відповідача про неможливість зарахування пільгового стажу позивача періоду роботи за Списком № 1 на ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" з 20.09.1993 по 02.09.1998 з тих підстав, що підтверджуюча пільговий стаж довідка не містить номера та дати, а трудова книжка Позивача не містить всієї необхідної інформації для зарахування до пільгового стажу (інформації про зайнятість повний робочий день під землею, накази про атестацію робочих місць, розділ, підрозділ Списків, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення), а також з урахуванням того, що довідка видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, що виключає можливість проведення її перевірки.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачем додано довідку ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка дійсно не містить відомостей реєстрації - дати та номеру. Крім того зазначена довідка видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Разом із тим суд не погоджується з відмовою відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоду роботи за Списком № 1 на ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" з 20.09.1993 по 02.09.1998 з огляду на таке.

По-перше, на переконання суду відомості трудової книжки належним чином підтверджують факт достатності у позивача пільгового стажу для призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV.

По-друге, судом не визнаються обґрунтованими доводи відповідача про неможливість здійснити перевірку відомостей вищевказаної довідки через розміщення підприємства, з яким позивач перебував у трудових відносинах у спірному періоді, на території не підконтрольній українській владі, оскільки право на пенсію позивача не може ставитись у залежність від викладених обставин ... .

... позивач у цій справі здобув пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на підприємстві, яке розташоване в населеному пункті, на території якого органи державної влади України наразі не здійснюють свої повноваження, та яке не перереєстроване на підконтрольній території. Під час звернення до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах свій пільговий трудовий стаж позивач підтвердив записами в трудовій книжці, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ", випискою з наказу ВП "ШАХТА ІМЕНІ ЧЕЛЮСКІНЦІВ" ДП "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬ НА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ" щодо пільгового пенсійного забезпечення № 191 від 15.03.1995".

Відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 по справі № 440/14857/24 "У ході судового розгляду встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу з заявою від 20.11.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 7 від 26.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу повідомлено, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки від 20.03.1982 НОМЕР_1 з 20.03.1993 по 13.12.1993, оскільки дата наказу на прийняття містить виправлення. До уваги не взято довідку за період роботи з 02.09.1993 по 02.09.1998, оскільки відсутня дата та номер реєстрації.

Разом з тим, згідно з довідкою про трудовий та страховий стаж за Формою РС-право до страхового стажу позивача зараховано, зокрема, період роботи з 21.05.1991 по 16.08.1993, тобто рішення пенсійного органу в частині незарахування періоду з 20.03.1993 суперечить даним, зазначеним у вказаній довідці.

При цьому, з аналізу записів у трудовій книжці позивача вбачається, що позивач з 21.05.1991 по 16.08.1993 безперервно працював машиністом бурильної установки 5 розряду, в той час як запису про прийняття на роботу від 20.03.1993 трудова книжка не містить.

Водночас, запис про прийняття ОСОБА_1 учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» датований 20.09.1993.

Так, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.08.1982 ОСОБА_1 згідно з записами № 12-13 з 20.09.1993 по 14.12.1993 працював учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею з випробувальним строком 3 місяці у ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Записом № 14 підтверджено, що після завершення випробувального строку позивача переведено на посаду машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею.

При цьому, доводи пенсійного органу щодо наявності виправлення в даті наказу про прийом є надуманими, оскільки відповідно до запису № 12 в якості підстав внесення запису зазначено номер та дату відповідного наказу, при цьому ознак виправлення чи редагування вказаний запис не містить.

Таким чином, враховуючи, суперечності, що містяться у довідці про трудовий та страховий стаж за Формою РС-право та рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 7 від 26.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, зокрема, щодо періодів зарахування трудового стажу позивача, колегія суддів зазначає про відсутність будь-якого належного підтвердження зарахування пенсійним органом до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.03.1993 (як зазначено у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 26.11.2024 № 7) по 02.09.1998, який натомість підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 20.08.1982.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що довідка, надана позивачем, на підтвердження трудового стажу не містить необхідних реквізитів, а саме дати її видачі та номеру реєстрації, відтак не може бути врахована для підтвердження пільгового стажу, проте, з огляду на те, що предметом розгляду у цій справі є зарахування спірного періоду саме до страхового, а не до пільгового стажу, у позивача не було обов`язку подання інших документів, крім трудової книжки, для встановлення стажу роботи, відтак, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо необхідності врахування довідки ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» при зарахуванні до страхового стажу позивача періоду з 20.03.1993 по 02.09.1998, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини встановлені під час розгляду справи № 440/14857/24 не потребують доказуванню при розгляді даної справи.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом абзацу 4 пункту 2.14 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України за №58 від 29.07.1993 (надалі по тексту також - Інструкція №58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд акцентує увагу на тому, що у трудовій книжці позивача наявні відомості про умови праці (повний робочий день) та характер виконуваної роботи на посадах: з повним робочим днем під землею.

У період роботи позивача були чинні Списки № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, згідно з якими право на державну пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці шахтах, на будівництві шахт, копалень та інших підземних споруд, а також усі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників та службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо)).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (пункт 1010100а розділу І "Гірничі роботи") віднесено гірничі роботи і всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також, відповідно до пункту 1 розділу І постанови КМУ №461 від 24.06.2016 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, віднесено працівників, які зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, відомості трудової книжки позивача містили усі необхідні відомості щодо умов праці та характеру виконуваної роботи, яка належать до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому доводи відповідача про необхідність подання позивачем уточнюючих довідок є безпідставними, а відтак і не зарахування періодів роботи до пільгового стажу є необгрунтованим.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області приймаючи рішення №97 від 27.05.2025 не вирішувало питання щодо зарахування до трудового стажу періодів роботи, які дають право призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , суд вважає за необхідне скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №97 від 27.05.2025 в частині відмови у призначенні пенсії за віком.

У свою чергу, щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 20.11.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення та перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідачів та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності в частині оскаржуваного рішення, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно трудової книжки НОМЕР_2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2024 про призначення пенсії за віком.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 139, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, площа Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, вул. Гоголя, 34, м.Полтава) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №97 від 27.05.2025 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу, які дають право на призначення пенсії за віком згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи ОСОБА_1 , відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням врахованих періодів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко