Справа № 280/8351/25
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Справа № 280/8351/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним, скасування та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення № 11652/04-16 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання від 16.07.2025 за померлого батька ОСОБА_2 за підписом начальника відділу опрацювання документації №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Наталії Сімін за заявою ОСОБА_1 від 15.07.2025 № 4888 П/С № 92.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою щодо виплати допомоги на поховання його померлого батька ОСОБА_2 , однак відповідачем відмовлено, оскільки виявлено невідповідність прізвища померлого ОСОБА_2 в свідоцтві про смерть ( ОСОБА_3 ) та електронній пенсійній справі ( ОСОБА_4 ). Всі документи на ім`я батька позивача видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання померлого батька через розбіжності в написанні його прізвища. Відмовляючи у виплаті допомоги на поховання, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих документів. Відмова у виплаті допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлого внаслідок різного написання його прізвища в пенсійному посвідченні, в паспортному документі та в свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 10 жовтня 2025 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти вимог, викладених в позовній заяві заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. Рішенням від 15.07.2025 за П/С № 92 відповідачем у здійсненні виплати на поховання позивачу відмовлено, з огляду на той факт, що при перегляді документів були виявленні розбіжності, а саме, в копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання та свідоцтва про смерть батька позивача невірно зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", а згідно паспортних даних " ОСОБА_2 ", тому підстави для виплати допомоги на поховання відсутні. Дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Відповідач просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у м. Запоріжжя.

Факт смерті батька позивача підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати допомоги на поховання його померлого батька ОСОБА_2 .

Позивачем при зверненні надано скановані копії оригіналів наступних документів: заява щодо виплати допомоги на поховання від 15.07.2025 № 4888; паспорт ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданий Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 12.04.2016; картка платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.07.2025 серія НОМЕР_1 , місце смерті місто Запоріжжя, Комунарський район Запорізької області; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 10.07.2025 № 8.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за віком.

Відповідачем 15.07.2025 прийнято рішення за П/С № 92 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання, оскільки виявленні розбіжності, а саме невідповідність прізвища померлого ОСОБА_2 в свідоцтві про смерть ( ОСОБА_3 ) та електронній пенсійній справі ( ОСОБА_4 ).

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону №1058-IV до соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

Відповідно до статті 53 Закону №1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Пунктами 5.1 та 5.2 розділу V Порядку № 22-1 встановлено, що особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату допомоги на поховання з наданням наступних документів: паспорт ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , виданий Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 12.04.2016; картка платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.07.2025 серія НОМЕР_1 , місце смерті місто Запоріжжя, Комунарський район Запорізької області; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 10.07.2025 № 8.

З матеріалів справи встановлено, що надані документи містять дату народження та місце народження померлого пенсіонера ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у м. Запоріжжя.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 02.08.2005, прізвище громадянина - ОСОБА_3 , місце народження - смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області.

При цьому, як повідомлено позивачем, ОСОБА_2 отримав паспорт громадянина України в якому було зроблено помилку в прізвищі, а саме в паспорті зазначили прізвище « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_3 ». В подальшому, ОСОБА_2 звертався до Комунарського відділу у м. Запоріжжі Державної міграційної служби України, де виправлено у його прізвищі літеру «і» на літеру «и».

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія картки про присвоєння ідентифікаційного номера від 15.08.2005, виданої ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, у якій прізвище ОСОБА_2 зазначено відповідно « ОСОБА_4 », ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Крім того, ОСОБА_2 звертався до Запорізької ДПІ Головного управління ДПС у Запорізькій області для виправлення прізвища батька в базі даних, а саме: написання прізвища « ОСОБА_3 » через літеру «і», а не через літеру «и». В базі даних виправлено прізвище на « ОСОБА_3 » та видано батькові нову картку платника податків від 20.03.2025, номер бланка картки НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суд звертає увагу, що в наданий матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 вказаний також ідентифікаційний код НОМЕР_4 , який відповідно до вищевказаних документів належить ОСОБА_2 .

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, що визначено ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Суд враховує, що всі документи на ім`я батька позивача ОСОБА_2 видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання свого померлого батька через розбіжності в написанні його прізвища у документах наданих при формуванні пенсійної справи.

Зважаючи на те, що надані позивачем документи у сукупності надають змогу пенсійному органу ідентифікувати особу померлого пенсіонера та встановити обставини того, що свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 10 липня 2025 року, яким задокументовано смерть ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у м. Запоріжжя, та яке видано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), видано саме стосовно смерті померлого пенсіонера ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), при вирішенні заяви позивача, на переконання суду, відповідачем не забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів, було проявлено надмірний формалізм та протиправно відмовлено у виплаті допомоги на поховання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у виплаті допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 за заявою ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним, скасування та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.07.2025 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за заявою від 15.07.2025 № 4888 П/С № 92.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ),

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 26.11.2025.

Суддя Б.В. Богатинський