Справа № 148/2610/25
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2610/25
Провадження №2-а/148/93/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 20.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №Т/25/1025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якою на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 15.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , всупереч вимогам абз. 4 пп.1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року не уточнив свої облікові дані у встановлений строк. Отже невиконання обов`язків, передбачених в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» 3633-ІХ, зокрема, ігнорування обов`язку уточнити свої дані у встановлений строк, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова складена за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що є підставою для її скасування.

З аналізу положень Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

Крім того, відповідачем не конкретизовано в оскаржуваній постанові:

- які саме дані позивача відсутні у відкритих базах (реєстрах), що зумовлює необхідність їх уточнення шляхом самостійного прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- у чому саме полягала не можливость отримання відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»;

- відсутнє посилання на докази, із яких можна було б встановити у чому ж полягала неможливість отримання відповідачем самостійно таких даних щодо ОСОБА_1 .

Саме лише посилання в оскаржуваній постанові на те, що невиконання обов`язків, передбачених в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» 3633-ІХ, зокрема, ігнорування обов`язку уточнити свої дані у встановлений строк становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як зазначає позивач, не може вважатися належним доказом наявності вказаної обставини.

За даними військово-облікового документа «Резерв+», сформованого 15.09.2025 встановлено, що ОСОБА_1 уточнив дані 24.08.2024, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та має відстрочку до завершення мобілізації по п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також зазначено, що 25.08.2022 постановою ВЛК визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Крім того, позивач вказує, що у серпні 2022 року він здійснював звірку даних при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 в оскаржуваній постанові не доведено того, що дані отримані від позивача 25.08.2022 були не достатніми та/або зазнали змін станом на 16.07.2024 (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX).

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 № Т/25/1025 від 20.05.2025, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований наступним.

В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , 15.05.2025 встановлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , всупереч вимогам абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3633-1Х від 11.04.2024, не уточнив свої облікові дані у встановлений строк, тому діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 складено протокол №Т/25/1025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № Т/25/1025 від 20.05.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

В свою чергу, керуючись статтею 279-9 КУпАП, ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_3 письмову заяву, про те, що він не оспорює допущене порушення та згоден на його притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач у позовні заяві зазначає «за приписами примітки до ст. 210 КУпАП визначено, що положення ст. ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за ст. 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами. Саме лише посилання в оскаржуваній постанові на те, що невиконання обов`язків, передбачених в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» 3633-ІХ, зокрема, ігнорування обов`язку уточнити свої дані у встановлений строк, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не може вважатися належним доказом наявності вказаної обставини».

Представник відповідача вважає, що вищевказана позиція нівелюється рішенням Восьмого апеляційного суду від 19.02.2025 по справі №559/4215/24, де зазначено, що «в контексті покликань позивача на застосування примітки до ст. 210 КУпАП, то тут слід зазначити, що держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, однак і уточнити свої персональні дані у встановлений законом строк, позивач мав особисто у один із визначених способів. Обов`язок такого уточнення в силу закону покладається на військовозобов`язаного, яким якраз і є позивач».

На підставі вищевикладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що відзив на позовну заяву скріплений підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , однак, до відзиву долучено документ на підтвердження повноважень, у якому зазначено лише про начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_4 , а не начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії роздруківки електронного військово-облікового документу Резерв+, який сформований 15.09.2025 (а.с. 36), ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має відстрочку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно ВЛК від 25.08.2022 непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, дата уточнення даних 24.08.2024.

Згідно копії протоколу № Т/25/1025 від 15.05.2025, діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 15.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , не оновив облікові дані. Відповідно до абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3633-ІХ від 11.04.2024, громадяни України, у разі перебування на території України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Не уточнивши персональні дані у встановлений законодавством строк та спосіб, своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив «приболів». Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі. Також, у протоколі наявний підпис позивача про отримання другого примірника протоколу (а.с. зв. б. 52, 53).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № Т/25/1025 від 20.05.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, оскільки 15.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що останній всупереч вимогам абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3633-1Х від 11.04.2024, не уточнив свої облікові дані у встановлений строк (а.с. зв. б. 36, 37).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 яка адресована начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20.05.2025 позивач в даній заяві вказав, що вчинив адміністративне правопорушення, яке посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 210 (210-1) КУпАП, він був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також належним чином роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вчинене ним правопорушення позивач визнає, допущене правопорушення не оспорює та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. зв. б. 54).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та діє до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно абз. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Частиною 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-ХІІ), військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку. 18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Законом № 3633-ІХ положення частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 3633-ІХ встановлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

За приписами абзацу 3 пп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, (далі - Порядок № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна зробити висновок, що передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме:

- шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Згідно зі статтею 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Також, 19.05.2024 набув чинності Закон України від 09.05.2024 № 3696-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст. 210 та 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд прийшов до висновку, що позивач уточнив свої персональні дані 24.08.2024, що підтверджується витягом з електронного військово-облікового документу Резерв+, який сформований 15.09.2025 (а.с. 36), однак, позивач даний обов`язок повинен був виконати з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, тому, починаючи з 17.07.2024 не вчинення визначених законодавством дій утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Твердження позивача про те, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами, спростовується, оскільки чинне законодавство зобов`язувало позивача уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024, у один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, тобто на позивача у даній справі.

Крім того, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивач визнав 20.05.2025, що підтверджується копією заяви ОСОБА_1 , яка адресована начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. зв. б. 54).

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, тому суд вважає постанову № Т/25/1025 від 20.05.2025 законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 9, 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст. 2, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: