Справа № 200/5313/25
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Справа№200/5313/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Машнобудівник»

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машнобудівник» про стягнення податкового боргу до бюджету коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 179703,72 грн, а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, КАТОТТГ UA0056793, Слов`янська територіальна громада), у сумі 80458,90 грн;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100), у сумі 5609,16 грн;

- орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, КАТОТТГ UA0056793, Слов`янська територіальна громада), у сумі 93635,66 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «МАШИНОБУДІВНИК» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 179703,72 грн та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно та грошових зобов`язань нарахованих податковим органом за результатами акта камеральної перевірки, у т.ч.:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 80458,90 грн, а саме: 4120688,39 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Додаток 2 Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості № вiд 10.02.2022 до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне вiд земельної ділянки № вiд 10.02.2022 термін сплати 30.01.2023, у зв`язку з поданням уточнюючої декларації від 20.01.2023 № залишок несплаченої суми складає 80458,90 грн;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у сумі 5609,16 грн, а саме: 5609,16 грн донараховано штрафні санкції (за невчасну сплату) акт поточного року, податкове повідомлення - рішення (форма «Ш») вiд 04.09.2024 № 3921/05-99-04-12/32233329. Податковим органом було проведено камеральну перевірку, за підсумками якої складено Акт від 15.07.2024 № 2871/05-99-04-12/32233329 про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «МАШИНОБУДІВНИК». За даними перевірки встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань протягом встановлених строків з податку на додану вартість, чим порушено вимоги пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст.203 Податкового кодексу та складено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» вiд 04.09.2024 № 3921/05-99-04-12/32233329, яке 04.09.2024 надіслано платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист із зазначеним податковим повідомленням-рішенням не вручено та повернуто поштою 04.10.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказане податкове повідомлення - рішення не оскаржувалось платником та не відкликалось податковим органом.

- орендна плата з юридичних осіб, у сумі 93635,66 грн, а саме: 46817,83 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку, податковий розрахунок земельного податку № вiд 04.02.2022 термін сплати 30.12.2022; 46817,83 грн нараховано платником самостійно основного платежу по строку, податковий розрахунок земельного податку № вiд 04.02.2022 термін сплати 30.01.2023.

Просив суд стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, тому ухвала суду була направлена відповідачу на електрону адресу та на адресу реєстрації (поштою). Поштове відправлення було повернене в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП: 44070187.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Машнобудівник», місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 65, код ЄДРОПОУ: 32233329.

Контролюючим органом проведено камеральну перевірку відповідача щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем строків сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, про що складено відповідних акт від 15.07.2024 № 2871/05-99-04-12/32233329.

Вказаний акт направлено відповідачу засобами поштового зв`язку, проте поштове відправлення повернуто відправнику 16.08.2024 з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

04 вересня 2024 року на підставі зазначеного акта контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № 3921/05-99-04-12/32233329, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 5609,16 грн.

Податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлялось відповідачу засобами поштового зв`язку, проте відправлення повернуто позивачу 04.10.2024 із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відомості про відкликання вказаного податкового повідомлення - рішення чи його оскарження матеріали справи не містять.

04.02.2022 відповідачем подано звітну податкову декларацію за 2022 рік із орендної плати за землю № , якою відповідачем самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 561813, 96 грн (46817,83 грн/місяць).

10.02.2022 відповідачем подано звітну податкову декларацію за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № , яким платником самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 482753,38 грн (120688,39 грн щоквартально).

20.01.2023 відповідачем надано уточнюючу податкову декларацію № до декларації № , якою зменшено розмір податкового зобов`язання до 80458,90 грн.

Відповідно до наданих позивачем інтегрованих карток платника податку відповідача, станом на дату прийняття рішення у цій справі за позивачем обліковується:

- з податку на додану вартість 5609,16 грн;

- із земельного податку/орендної плати за землю 93635,66 грн;

- із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 80458,90 грн.

21 березня 2024 року контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 0-0599 на загальну суму 174094,56 грн, яку направлено відповідачу засобами поштового зв`язку.

Вимогу повернуто відправнику 25.04.2024 із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення - рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем узгодження.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 45 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

21 березня 2024 року контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 0-0599 на загальну суму 174094,56 грн, яку направлено відповідачу засобами поштового зв`язку.

Вимогу повернуто відправнику 25.04.2024 із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

04 вересня 2024 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № 3921/05-99-04-12/32233329, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 5609,16 грн.

Податкове повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлялось відповідачу засобами поштового зв`язку, проте відправлення повернуто позивачу 04.10.2024 із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відомості про відкликання вказаного податкового повідомлення рішення чи його оскарження матеріали справи не містять.

Відповідно до п 265.1. ст. 265 ПК України податок на майно складається зокрема з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; плати за землю.

Платниками податку на податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є юридичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. (п. 266.1 ст. 266 ПК України).

Відповідно до 266.7.5. ст. 265 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. (п. 266.10.1. ст. 266.10. ПК України)

Відповідно до п. 288.1. ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.7. ст. 288 ПК України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців). (ст. 285 ПК України)

Відповідно до п. 286.2. ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. (п. 287.1. ст. 287 ПК України)

Також як вбачається з матеріалів справи відповідачем було подана податкову декларація із орендної плати за землю від 04.02.2022 р. № , якою відповідачем самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 561813, 96 грн (46817,83 грн/місяць) та не сплачено грошове зобов`язання по терміну сплати на 30.12.2022 р. та 30.01.2023 р. на загальну суму 93635,66 грн.

Також подана відповідачем подана податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 10.02.2022 за 2022 рік № , якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 482753,38 грн (120688,39 грн щоквартально). 20.01.2023 відповідачем надано уточнюючу податкову декларацію № до декларації № , якою зменшено розмір податкового зобов`язання до 80458,90 грн.

Таким чином відповідачем самостійно визначено суми податкових зобов`язань до сплати, та не сплачено у строки передбачені законодавством.

Відповідно до наданих позивачем інтегрованих карток платника податку відповідача, станом на дату прийняття рішення у цій справі за позивачем обліковується:

- з податку на додану вартість 5609,16 грн;

- із земельного податку/орендної плати за землю 93635,66 грн;

- із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 80458,90 грн.

Відповідно до пунктів 95.1., 95.2., 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 сформулював такий правовий висновок: «Положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.».

Верховний Суд також зазначив, що податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений строк (п.95.2 статтею 95 Податкового кодексу України) після направлення платнику податків податкової вимоги.

Вирішуючи спір, судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №807/495/17, де суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Згідно п. 87.1, 87.2 ст. 87 Податковий кодекс України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машнобудівник про стягнення податкового боргу до бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 179703,72 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 80458,90 грн; податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 5609,16 грн; орендна плата з юридичних осіб у сумі 93635,66 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Машнобудівник» (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 65, код ЄДРОПОУ: 32233329) податковий борг до бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків саме: адміністративні штрафи та інші санкції (код класифікації доходів бюджету 21081103) у розмірі 179703 (сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот три) 72 коп: а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, КАТОТТГ UA0056793, Слов`янська територіальна громада), у сумі 80458 (вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 90 коп;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100), у сумі 5609 (п`ять тисяч шістсот дев`ять) грн 16 коп;

- орендна плата з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600, КАТОТТГ UA0056793, Слов`янська територіальна громада), у сумі 93635 (дев`яносто три тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 66 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська