Справа № 420/4229/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (, місце знаходження: 03186, м. Київ, пр. Повітряних Сил, 40), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 лютого 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (, місце знаходження: 03186, м. Київ, пр. Повітряних Сил, 40), якій позивач просив:

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у продовженні ОСОБА_1 допомоги на проживання з 01.03.2024.

Зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації провести автоматичне продовження та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання ВПО відповідно до п. 13-1 Постанови КМУ № 332 та законодавства України з 01.03.2024 як пенсіонеру, що отримує пенсію на території України, яка не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою (ВПО) з 06.10.2015 згідно з довідки від 06.10.2015 № .

Позивач зазначив, що органами Пенсійного Фонду України йому призначено пенсію за віком пенсійного посвідчення.

У 2021 році він звернувся до Пенсійного фонду України в м. Києві з метою стати на облік за фактичним місцем з червня 2013 року, що підтверджується довідкою № 1223 від 10 червня 2013 року та копією проживання як ВПО та поновити виплату пенсії, однак отримав відмову.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2024, яке набрало законної сили 22.10.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неналежного розгляду поданих мною заяв від 26.02.2021 про виплату пенсії або грошової допомоги та від 26.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві розглянути по суті подані ОСОБА_1 заяви від 26.02.2021 про виплату пенсії або грошової допомоги та від 26.02.2021, зареєстровану Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві 01.03.2021, з урахуванням висновків суду.

Відтак, позивач зазначає, що його право на пенсію було порушене, що призвело до того, що пенсію йому не виплачують, та станом на 01.03.2024 фактичний виплачуваний розмір його пенсії становить 0 гривень, що є наслідком відмови в постановці його на облік за фактичним місцем проживання як ВПО, водночас розмір призначеної мені пенсії згідно документів становить 2971,28 грн.

Позивач зазначив, що відповідно до п. 13-1 постанови КМУ від 20.03.2022 № 332 (в редакції станом на 01.03.2024) виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Вказана норма не містить слова «фактично» отримують, та не містить застережень, що розмір фактично виплаченої пенсії, яка призначена не може становити 0 гривень.

Незважаючи на те, що фактично виплата пенсії була зупинена внаслідок порушень з боку Пенсійного фонду, позивач вважає, що його статус як пенсіонера залишається чинним, пенсія призначена в розмірі 2971,28 грн, проте з вини органу пенсійного фонду не виплачується фактично, та відповідно не перераховувалась з моменту призначення, а відтак її розмір залишається незмінним.

Позивач вважає, що він є особою, яка досягла пенсійного віку визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримує пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

На думку позивача, орган соціального захисту протиправно послався на відсутність фактичної виплати пенсії як підставу для відмови в продовженні допомоги, оскільки такої підстави Постанова КМУ № 332 не містить, як і не містить підстав для зміни його статусу на іншу категорію осіб, зокрема віднесення його до п. 13-4, в якому врегульовано питання призначення допомоги особам, які втратили працездатність, у тому числі особам, що досягли 60-річного віку, але не мають права на пенсійну виплату.

При цьому чинне законодавство станом на день виникнення спірних правовідносин не забороняє мати пенсіонеру інший дохід, а оцінці підлягає саме розмір пенсії пенсіонера, а не сукупний дохід останнього.

До суду 20 лютого 2025 року через систему Електронний суд та 24 лютого 2025 року поштою від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити, посилаючись на те, що механізм призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога) визначено Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (далі - Порядок).

Згідно з даними Єдиної інформаційної системи соціальної сфери електронна особова справа ОСОБА_1 була автоматично, на центральному рівні, відібрана для виконання автоматичного подовження виплати з 01.03.2024 р.

Відповідно до пункту 13-4 Порядку, особам, які втратили працездатність, у тому числі особам, що досягли 60-річного віку, але не мають права на пенсійну виплату допомога призначається в разі, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, у якому приймається рішення про призначення допомоги.

Оскільки ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, але на території України в нього немає пенсійних виплат, відповідно до Порядку в дохід враховується фактичний розмір доходу.

Період, за який враховуються доходи, становить один квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, або три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період.

Обчислення середньомісячного сукупного доходу отримувача для призначення допомоги проводиться шляхом ділення на 3 загальної суми сукупного доходу осіб за період, за який враховуються доходи.

Середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї.

Середньомісячний розмір доходу позивача складає 15061,53 грн.

Враховуючи викладене та законодавчі норми Порядку, представник відповідача вважає, що права на продовження виплати допомоги з 01.03.2024 ОСОБА_1 не має.

Також представником відповідача повідомлено, що оскільки програмні засоби Єдиної інформаційної системи соціальної сфери технічно не дають можливості сформувати та роздрукувати повідомлення про автоматичну відмову або призначення, рішення про відмову надано листом від 27.05.2024 р. № 108/260-8927, а тому надати належним чином засвідченні копії матеріалів та рішення про відмову Управління не має технічної можливості.

Ухвалою від 25 липня 2025 року розгляд справи № 420/4229/25 продовжено за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 420/4229/25 спочатку. Розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 03 вересня 2025 року витребувано від Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчену копію матеріалів стосовно позивача щодо нарахування та виплати допомоги на проживання ВПО; копію заяви позивача з додатками; копію рішення про автоматичну відмову в продовженні виплати допомоги на проживання ВПО/скріншот програмного забезпечення Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про автоматичну відмову та документи на підставі яких таку відмову було прийнято.

Копію ухвали від 03.09.2025 року доставлено до електронного кабінету відповідача 04.09.2025 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 05.09.2025 року.

До суду витребувані докази, не були надані.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 03.09.2025 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва, розгляд справи розпочато спочатку.

До суду 09 вересня 2025 року від представника позивача надійшли копії письмових доказів по справі.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 08.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про заміну неналежного відповідача на Пенсійний фонд України.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 08.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На судовому засіданні від 12 листопада 2025 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутністю представника Управління.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва також не з`явився на судове засідання, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджено довідкою про доставку судової повістки до його електронного кабінету.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 12.11.2025 року продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач є внутрішньо-переміщеною особою, що не заперечується сторонами.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Нахімовському районі від 10.06.2013 р. № 1223 видану позивачу в тому, що він знаходиться на обліку в Нахимовській і отримує пенсію за віком при повному стажі, червень 2013 року у розмірі 2971,28 грн (а.с. 25).

Суд встановив, що на дату виникнення спірних правовідносин та на дату розгляду справи позивачу не виплачується пенсія за віком.

Так, у позовній заяві зазначено, що у 2021 році позивач звернувся до Пенсійного фонду України в м. Києві з метою стати на облік за фактичним місцем та просив поновити виплату пенсії, однак отримав відмову.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 по справі № 640/24555/21, яке набрало законної сили 22.10.2024 адміністративний позов позивача до Головного управління ПФУ в м. Києві задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неналежного розгляду поданих позивачем заяв від 26.02.2021 про виплату пенсії або грошової допомоги та від 26.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві розглянути по суті подані ОСОБА_1 заяви від 26.02.2021 про виплату пенсії або грошової допомоги та від 26.02.2021, зареєстровану Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві 01.03.2021, з урахуванням висновків суду.

Суд встановив, що рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві від 25.09.2024 року «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 » відмовлено позивачу в поновленні пенсії, оскільки при розгляді заяви від 26.02.2021 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не було виконано вимоги п. 1.1. Порядку, а саме: не надано заяву встановленого зразка щодо поновлення пенсії та реквізити карткового рахунку «Ощадбанк».

Сторони не заперечують, що позивачу виплачувалась допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (далі - Порядок), що також підтверджено випискою по рахунку позивача.

Однак, виплата такої допомоги були припинена з 01.03.2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач через свого представника звернувся до Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом від 28.08.2024 року, на який отримав відповідь листом від 06.09.2024 року про те, що оскільки ОСОБА_1 досяг пенсійного віку, але на території України в нього немає пенсійних виплат, відповідно до Порядку в дохід враховується фактичний розмір доходу.

Середньомісячний розмір доходу позивача складає 17761,05 грн.

Враховуючи викладене та законодавчі норми Порядку, представник відповідача вважає, що права на продовження виплати допомоги з 01.03.2024 ОСОБА_1 не має.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (ч. 2 ст. 7 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Згідно з п. 2 Порядку з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

З 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;для інших осіб - 2000 гривень. (п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 13-1 Порядку в редакції чинної на дату виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично, зокрема:

особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги;

особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально;

дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, зокрема таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям і прийомним батькам.

У разі коли особі не було продовжено виплату допомоги автоматично, але вона належить до категорій осіб, визначених абзацами другим - четвертим цього пункту, їй може бути призначено допомогу за заявою.

Відповідно до п. 13-4 Порядку виплата допомоги призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на призначення допомоги:

малолітній дитині, яка прибула без супроводу законного представника за заявою особи, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах, за наявності документа, що підтверджує сімейні, родинні зв`язки особи з дитиною, виданого службою у справах дітей за місцем звернення, або особи, яку батьки або інші законні представники уповноважили супроводжувати дитину, що підтверджується письмовою заявою одного із законних представників, завіреною органом опіки та піклування, або особи, до сім`ї якої тимчасово влаштовано дитину, яка залишилася без батьківського піклування (за наявності копії наказу служби у справах дітей про тимчасове влаштування);

вагітній жінці після 30-го тижня вагітності (27-го тижня вагітності - для жінок, яких віднесено до I-IV категорій осіб, постраждалих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), що підтверджується інформацією про номер запису в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я про сформований медичний висновок про тимчасову непрацездатність категорії Вагітність та пологи або довідкою лікувально-профілактичного закладу встановленого зразка. Перевірка інформації про сформований медичний висновок проводиться з використанням Порталу Дія згідно з Порядком ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженим наказом МОЗ від 18 вересня 2020 р. № 2136;

особам, які втратили працездатність, але не мають права на пенсійну виплату та/або отримують державну соціальну допомогу відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю або Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю I та II групи), якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що Порядок передбачає чіткій та вичерпаний перелік випадків автоматичного продовження виплати допомоги та чіткій та вичерпаний перелік, коли така допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на призначення допомоги.

Позивач наполягає на тому, що він мав право на автоматичне продовження допомоги, оскільки фактично виплата пенсії була зупинена внаслідок порушень з боку Пенсійного фонду, позивач вважає, що його статус як пенсіонера залишається чинним, пенсія призначена в розмірі 2971,28 грн, проте з вини органу пенсійного фонду не виплачується фактично, та відповідно не перераховувалась з моменту призначення, а відтак її розмір залишається незмінним.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, здійснивши змістовний аналіз пункту 13-1 та пункту 13-4 Порядку в редакції чинної на дату виникнення спірних правовідносин, з урахуванням мети надання допомоги на проживання, суд доходить висновку, що допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Окрему увагу у Порядку приділено особам, які досягли пенсійного віку.

Зокрема Порядком висунуто дотримання таких вимог для автоматичного продовження доплати:

особа має досягти пенсійного віку та

особа має отримувати пенсію не більше відповідного розміру: розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня відповідного календарного року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач станом на 01.03.2024 року досяг пенсійного віку, продовжував працювати, але пенсію не отримував.

За таких обставин, суд доходить висновку, що Управлінням соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації правомірно прийнято рішення про відмову у продовженні позивачу допомоги на проживання відповідно до п. 13-1 Порядку, з 01.03.2024 року.

Посилання представника позивача на те, що позивач має право на пенсію не беруться судом до розгляду у цій справі, оскільки відповідно до п. 31-1 Порядку особа має отримувати пенсію.

Своєю чергою матеріалами справи підтверджено, що відповідачем розглянуто заяву позивача на призначення допомоги відповідно до п. 13-4 Порядку.

Так, відповідно до п. 13-4 Порядку виплата допомоги призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на призначення допомоги: особам, які втратили працездатність, але не мають права на пенсійну виплату та/або отримують державну соціальну допомогу відповідно до Закону України Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю або Закону України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю I та II групи), якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Разом з цим було встановлено, що середньомісячний розмір доходу складає 17761,05 грн, що перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня 2024 року ( 9444 грн).

За таких обставин, суд доходить висновку, що Управлінням соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації правомірно прийнято рішення про відмову у продовженні/призначенні позивачу допомоги на проживання з 01.03.2024 року.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у продовженні ОСОБА_1 допомоги на проживання з 01.03.2024, є безпідставними та не належать задоволенню.

Також не належать задоволенню позовні вимоги: зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації провести автоматичне продовження та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання ВПО відповідно до п. 13-1 Постанови КМУ № 332 та законодавства України з 01.03.2024 як пенсіонеру, що отримує пенсію на території України, яка не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, оскільки судом не встановлено протиправних дій у автоматичному припиненні виплати допомоги на проживання позивачу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 року № 765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України» уПорядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 Деякі питання були внесені доповнення до пункту 4 такого змісту: Заяви з необхідними документами та/або відомостями, зазначеними у пункті 20-1 цього Порядку, можуть бути надіслані засобами поштового зв`язку або за технічної можливості в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України або Портал Дія (з накладенням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). Та пункт 21 викладено у наступній редакції: 21. Допомога призначається органом Пенсійного фонду України протягом 15 робочих днів з дати надходження заяви, у тому числі поданої в електронній формі засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), незалежно від місця взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За таких обставин, з 01 липня 2025 року допомога на проживання ВПО призначається та виплачується органами Пенсійного фонду України.

Разом з цим, враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для автоматичного продовження допомоги на проживання на користь позивачу, то відсутні правові підстави для зобов`язання Головне управління ПФУ у м. Києві до автоматичного продовження та виплату ОСОБА_1 допомоги на проживання ВПО відповідно до п. 13-1 Постанови КМУ № 332 та законодавства України з 01.03.2024 як пенсіонеру, що отримує пенсію на території України, яка не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, оскільки судом не встановлено протиправних дій у автоматичному припиненні виплати допомоги на проживання позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідачі, заперечуючи проти позову довели, з посиланням на відповідні докази правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, сплачений судовий збір не належить поверненню на користь позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління соціальної ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (, місце знаходження: 03186, м. Київ, пр. Повітряних Сил, 40), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.