Справа № 200/1010/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року справа №200/1010/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 200/1010/25 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2025 року про відмову в переході на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993року № 3723-ХІІ Про державну службу ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2025 року про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993року № 3723-ХІІ Про державну службу з зарахуванням періодів роботи в органах державної податкової служби до стажу державної служби з 21.06.1994 по 20.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що З вересня 2023 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком на загальних підставах згідно ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

22 січня 2025 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ Про державну службу у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2025 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю правових підстав та необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обґрунтовуючи свою відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначає, що періоди роботи позивача в органах державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. За висновком ГУ ПФУ в Дніпропетровській області стаж роботи позивача на посаді державної служби станом на 01.05.2016 складає 5 років 9 місяців 13 днів.

Позивачем зазначено, що вона у період з 21.06.1994 по 20.12.2024 працювала в органах державної податкової служби на різних посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Присягу державного службовця прийняла 21 червня 1994 року. В період роботи в податкових органах позивачу було присвоєно спеціальні звання, а саме: 01.02.1997 Інспектор податкової служби ІІІ рангу, 01.02.2000 Інспектор податкової служби ІІ рангу, 25.01.2004 Інспектор податкової служби І рангу, 01.07.2013 присвоєно 13 ранг державного службовця , 01.01.2014 Інспектор податкової та митної служби І рангу, 08.10.2019 присвоєно 7 ранг державного службовця.

З 20.12.2024 року позивач звільнена з посади старшого державного інспектора Костянтинівської ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-IV Про державну службу.

Таким чином, позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протиправним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства та Конституції України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 200/1010/25 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № від 27.01.2025 року про відмову в перерахуванні пенсії - переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2025 року про перерахунок Перехід на інший вид пенсії, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи 21.06.1994 року по 20.12.2024 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України згідно з паспортом серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за віком відповідно Закону України №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

22 січня 2025 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ Про державну службу.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява позивача надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2025 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю правових підстав та необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обґрунтовуючи свою відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначає, що періоди роботи позивача в органах державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. За висновком ГУ ПФУ в Дніпропетровській області стаж роботи позивача на посаді державної служби станом на 01.05.2016 складає 5 років 9 місяців 13 днів. Враховуючи вищезазначене, здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону N 889-VIII немає можливості, у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців до 01.05.2016 року.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 (в частині спірних періодів):

- 21.06.1994 року - прийнята в Державну податкову інспекцію по м. Костянтинівка головним спеціалістом в бухгалтерії;

- 21.06.1994 року прийнята присяга державного службовця;

- 22.12.1994 року відповідно до Закону України Про державну службу присвоєна 7 категорія та присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 26.11.1996 року у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по м. Костянтинівка та створенням Державної податкової адміністрації в м. Костянтинівка переведена на посаду головного спеціаліста бухгалтерії Державної податкової адміністрації в м. Костянтинівка;

- 03.01.1997 року у зв`язку із створенням Костянтинівської Державної податкової адміністрації на базі Державних податкових адміністрацій по м. Костянтинівка та Костянтинівському району переведена на посаду державного податкового інспектора відділу звіту та звітності Костянтинівської Державної податкової адміністрації;

- 01.02.1997 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 3 рангу;

- 14.02.1998 року Костянтинівська Державної податкової адміністрації перейменована в Костянтинівську об`єднану державну податкову інспекцію Донецької області;

- 03.05.1998 року призначена на посаду державного податкового інспектора відділу звіту та звітності та моніторингу доходів;

- 01.02.2000 року - присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 2 рангу;

- 03.06.2000 року відділ перейменовано в відділ звіту, звітності та оперативного моніторингу доходів;

- 22.01.2002 року призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу звіту, звітності та оперативного моніторингу доходів з резерву;

- 01.07.2002 року призначена старшим податковим інспектором відділу автоматизації процесів оподаткування управління інформатизації та звітності;

- 01.08.2003 року призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку платників податків управління автоматизації процесів оподаткування;

- 25.01.2004 року - присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 1 рангу;

- 01.03.2004 року призначена на посаду державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб;

- 21.09.2005 року призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності з резерву;

- 23.07.2007 року призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу інформатизації процесів оподаткування;

- 06.03.2012 року Костянтинівську ОДПІ реорганізовано шляхом перетворення в Костянтинівську ОДПІ Донецької області Державної податкової служби;

- 13.04.2012 року призначена на посаду головного інспектора відділу ІТ та обліку платників;

- 01.01.2014 року - присвоєно спеціальне звання органів доходів і зборів Інспектор податкової та митної справи 1 рангу;

- 25.03.2014 року призначена на посаду головного державного інспектора сектору фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку;

- 03.08.2015 року звільнена по переводу до Костянтинівської ОДПІ ГУДФС у Донецькій області;

- 04.08.2015 року прийнята на роботу по переводу з Костянтинівської ОДПІ ГУ міндоходів у Донецькій області на посаду головного державного інспектора сектору фінансово економічної роботи та бухгалтерського обліку;

- 01.02.2016 року переведена на посаду головного державного інспектора сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності;

- 13.02.2017 року переведена на посаду головного державного інспектора Східного відділення на період відсутності основного працівника;

- 03.04.2017 року переведена на посаду головного державного інспектора Східного відділення на період відсутності основних працівників;

- 12.05.2017 року у звязку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі інспекції переведена на посаду головного державного інспектора відділу реєстрації та обліку платників, електронних сервісів та звітності, ведення державного реєстру фізичних осіб платників податків на період відсутності основних працівників;

- 03.09.2018 року звільнена по переводу до Головного управління ДФС у Донецькій області;

- 04.09.2018 року призначена в порядку переведення з Костянтинівської ОДПІ ГУДФС у Донецькій області на посаду старшого державного інспектора Костянтинівської державної податкової інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління;

- 07.10.2019 року звільнена в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Донецькій області;

- 08.10.2019 року призначена в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора Костянтинівської державної податкової інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління;

- 08.10.2019 року присвоєно 7 ранг державного службовця;

- 10.09.2020 року переведена на посаду старшого державного інспектора Костянтинівської державної податкової інспекції;

- 21.01.2021 року звільнена в порядку переведення до ГУ ДПС в Донецькій області як відокремленого підрозділу ДПС;

- 22.01.2021 року призначена в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора Костянтинівської державної податкової інспекції.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Донецькій області № 3/05-99-11-02-20 від 09.01.2025 року стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 20.12.2024 року складає 30 років 05 місяців 30 днів. Стаж служби в контролюючих органах, що зараховується відповідно до статті 344 Податкового кодексу України до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ, станом на 01.05.2016 - 21рік 10 місяців, 11 днів.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IVособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України "Про державну службу".

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закону № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016, право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1статті 37 Закону України "Про державну службу" N 3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 р. за результатом розгляду зразкової справи № 822/524/18.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон № 509-XII) (чинного до 19.11.2012), правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Частина сьома статті 15 Закону № 509-XII визначає, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 509-XII, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Частина четверта статті 15 Закону № 509-XII передбачає, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

Тобто цією нормою було установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 509-XII, видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з абз. 2 п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (чинного до набрання законної сили Законом № 889-VIII, далі -Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно із відомостями із трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 позивач 21.06.1994 року прийняла присягу державного службовця та фактично з 21.06.1994 року по 20.12.2024 року працювала в органах державної податкової служби.

Зважаючи на те, що як Законом № 889-VIII, так і нормами раніше чинних Законів № 3723-XII, № 509-XII та Порядку № 283 було передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів, враховуючи те, що позивач з 21.06.1994 року безперервно працює в органах державної податкової служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) позивача на посадах податкової служби підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Щодо посилань відповідачів на те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, оскільки їй як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пунктів 343.1 - 343.2 статті 343 Податкового кодексу України, посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

22.12.1994 року позивачу відповідно до Закону України Про державну службу присвоєна 7 категорія та присвоєно 13 ранг державного службовця; 01.02.1997 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 3 рангу; 01.02.2000 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 2 рангу; 25.01.2004 року присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби 1 рангу; 01.01.2014 року присвоєно спеціальне звання органів доходів і зборів Інспектор податкової та митної справи 1 рангу; 08.10.2019 року присвоєно 7 ранг державного службовця.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839, що був чинним до 16.10.2020 (далі - Порядок № 839).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку - податкового органу, віднесені до державних службовців з певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Тобто спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Відступів від зазначеної правової позиції Верховний Суд не здійснював.

У постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16-а та від 13.12.2018 у справі № 539/1855/17 зазначено, що доводи органу Пенсійного фонду про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що йому присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому його посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями статті 344 Податкового кодексу України та Порядку № 283.

Відповідно до ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного, суд встановив, що відповідач під час розгляду заяви позивача безпідставно виходив з того, що у неї відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Частиною другою статті 46 Закону № 889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), які діють з 01.05.2016, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, пунктом 5 Порядку 229 визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Враховуючи викладене, спірний період роботи позивача в податкових органах з 21.06.1994 року по 20.12.2024 року повинен бути зарахований до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України "Про державну службу".

Отже, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) позивач обіймала посаду державної служби і її стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, становив більше 10 років.

Обставини досягнення позивачем пенсійного віку та наявність у неї необхідного страхового стажу відповідач не заперечує.

У зв`язку з цим, враховуючи досягнення позивачем пенсійного віку, наявність у позивача достатнього страхового стажу та стажу державної служби станом на 01.05.2016 понад 10 років та той факт, що станом на 01.05.2016 позивач обіймала посаду державної служби, суд підсумовує, що станом на момент звернення до відповідача з заявою позивач мала право на призначення її пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З огляду на вказане, дослідивши подані матеріали та проаналізувавши зазначені вище правові положення, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № від 27.01.2025 року про відмову в перерахуванні пенсії - переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 22.01.2025 року про перерахунок Перехід на інший вид пенсії, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи 21.06.1994 року по 20.12.2024 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 200/1010/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 200/1010/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв