Справа № 460/18604/25
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Рівне №460/18604/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є постраждалою особою внаслідок чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення 1 категорії. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи. Позивач, вказує, що має право на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року так як він відноситься до осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 позовну заяву прийнято до розгялду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем надано відзив, згідно якого заявлені позовні вимоги не визнає. Стверджує, що право на обчислення пенсії за цією формулою не є абсолютним, воно відповідно до положень частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потребує вчинення пенсіонером певних дій для його реалізації. Зокрема вказує, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи (1 категорії) відповідно до 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивачу було здійснено перерахунок пенсії виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Позивач є особою з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення, перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області. Позивач є особою з інвалідністю 2 групи.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зокрема, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №1445 стверджується, що позивач знаходився на спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 24.09.1987 по 22.01.1988. Знаходився у 30-ти кілометровій зоні від селища і має дозу опромінення 8,256 Бер.

Крім того, зі змісту довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 19.10.1995 №51/3964 вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), прибув 25 вересня 1987 року (наказ №268) та вибув 12 січня 1988 року (наказ №12).

Захворювання та інвалідність пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить, зокрема витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №206/25/1506/В.

Також, Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25.02.2025 №4489 встановлено, що захворювання, яке спричинило інвалідність, пов`язане з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, 21.08.2025 позивач подав до ГУ ПФУ в Рівненській області, як до Пенсійного органу, із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ) 2019.

За принципом екстериторіальності, надані позивачем документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/ відмову в призначенні пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Проте, відповідач 28.08.2025 прийняв рішення № о/р27 «про відмову у перерахунку пенсії», яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії по інвалідності, оскільки ОСОБА_1 з 09.05.2025 призначено пенсію по інвалідності 2 групи у розмірі фактичних збитків із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Позивачем до позовної заяви був доданий протокол перерахунку пенсії з якого вбачається, що позивач перебуває як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи (1 категорії) відповідно до 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XI)

Позивачу було здійснено перерахунок пенсії, виходячи з 5-ти кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Постанова 1210).

Перерахунок здійснюється за формулою, наведеною у пункті 9-1 Постанови №1210, а саме: мінімальна заробітна плата, множиться на 5 та ділиться на середню заробітну плату

Визначений за формулою коефіцієнт заробітку складає 2,28747

Пенсія позивача розрахована відповідно до п.9-1 Постанови 1210 із середнього заробітку з 09.05.2025 складає 13898,28 грн. в тому числі: мінімальна пенсія інвалідам ЧАЕС 7884,57 грн + підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів ІІ групи - 5160,31 грн. + державна адресан допомога інвалдіу ІІ-ї групи згідно з Постанови №1210 - 5160,31 грн.

Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями пункту 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796- ХІІ (далі - Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ).

Закон № 796-ХІІ спрямований на захист трьох категорій осіб, які постраждали внаслідок:

1)Чорнобильської катастрофи;

2)інших ядерних аварій та випробувань;

3)військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розділом VIII Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до статті 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Водночас, статтею 59 вказаного Закону урегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 ст. 59 Закону №796-XII, у редакції, чинній до 25.04.2019, було встановлено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25 квітня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 1-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Також зазначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з урахуванням наведеного рішення Конституційного Суду України, частина 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції, чинній з 24.04.2019, не передбачає такої обов`язкової умови для обчислення пенсії згідно цього законодавчого припису, як дійсна строкова.

Частиною 2 ст. 54 Закону № 796-XII установлено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 59 Закону України № 796-XII не визначає конкретний розмір пенсії, а визначає правило, за яким вона має обчислюватися з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а не, наприклад, з суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески, що передбачено загальними правилами пенсійного законодавства (ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Абзацом першим п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210), у редакції, чинній до 01.07.2019, було передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою .

Абзацом першим п. 9-1 Порядку № 1210, у редакції, чинній з 01.07.2019, установлено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Зп(мін)х5/Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, позивач має право на перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону від 28 лютого 1991 року № 796-XII і п. 9-1 "Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 520/12609/19 зазначила, що обчислення і призначення державної пенсії по інвалідності відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону № 796-XI з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відбувається не автоматично, а потребує зовнішньо вираженого письмового бажання пенсіонера отримувати такого виду пенсію. Лише після подання заяви відповідної форми та змісту виникає право пенсіонера на обчислення та призначення йому пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо пенсіонер із числа військовозобов`язаних, призваних на військові збори, або інші військовослужбовці, але не з числа військовослужбовців строкової служби, виявлять бажання отримувати пенсію по інвалідності відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону № 796-XI з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оформлять таке бажання поданням відповідної заяви до дати ухвалення і оприлюднення КСУ Рішення № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року, а пенсійний орган до дати ухвалення і оприлюднення КСУ Рішення № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року відмовить у призначенні такої пенсії через те, що такі категорії осіб не мають право на призначення пенсії по інвалідності з означеного розміру, то для того, щоб призначити згадуваний вид пенсії після ухвалення Рішення № 1-р (ІІ)/2019, військовослужбовці, які набули право на цю пенсію, повинні подати заяву про її призначення, оскільки попередня заява вичерпала свою зобов`язальну (спонукальну) властивість (спроможність).

У разі, коли пенсіонер з числа військовозобов`язаних, призваних на військові збори, або інші військовослужбовці, але не з числа військовослужбовців строкової служби, подали заяву про призначення пенсії по інвалідності відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону № 796-XI з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, до дати ухвалення і оприлюднення Рішення № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року, а пенсійний орган рішення за наслідками розгляду такого звернення ухвалював після набрання чинності Рішенням № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року, за яким названа категорія військовослужбовців набула право на призначення пенсії по інвалідності за описаних вище умов, то такі особи повинні мати законні очікування на призначення їм цього виду пенсії з 26 квітня 2019 року, тобто з установленої законодавством підстави для її призначення.

Якщо пенсіонер із числа військовозобов`язаних, призваних на військові збори, або інші військовослужбовці, зокрема й з числа військовослужбовців строкової служби, подали заяву про призначення пенсії з інвалідності відповідно до вимог частини третьої статті 59 Закону № 796-XI з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, віддалено від дати набуття права на призначення пенсій по інвалідності на підставі названих положень закону (01 жовтня 2017 року), але просять призначити і виплачувати таку пенсію від дати набуття права на неї, така пенсія має бути обчислена і призначена за наявності для цього підстав, встановлених законом, від дати виявлення бажання її отримувати.

У вказаній зразковій справі Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що посилання позивача на постанову КМУ від 15 листопада 2017 року № 851, якою внесено зміни до Порядку № 1210, та яка застосовується з 01 жовтня 2017 року, як на законну підставу для автоматичного призначення пенсії по інвалідності на підставі положень частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, не є доречними та слушними, оскільки ця постанова містить лише формулу, за якою обчислюється пенсія з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Але право на обчислення пенсії за цією формулою не є абсолютним, воно відповідно до положень частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ потребує вчинення пенсіонером певних дій для його реалізації. Постанова КМУ не надає повноважень органам ПФУ автоматично змінити механізм обчислення фактично отримуваної пенсії на механізм, передбачений частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ, без волевиявлення пенсіонера.

Отже, позивач мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положення частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, проте для реалізації такого права необхідним є звернення із відповідною заявою.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 520/12609/19 зазначила, що застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Нова редакція частини третьої статті 59 Закону № 796-XII лише розширила перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а також змінила величину (розрахунковий покажчик) для обчислення пенсії, але не запровадила (не встановила) новий розмір пенсії.

Як зазначалось вище, до внесення змін до Закону № 796-XII і викладу частини третьої статті 59 цього Закону в новій редакції, а також до Рішення № 1-р(ІІ)/2019, які в загальному підсумку розширили перелік осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, і включили до кола цих осіб військовозобов`язаних, призваних на військові збори, чи осіб начальницького і рядового складу інших військових формувань, обрахування і призначення пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, приміром для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, провадилися відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, але не встановленої законом на 1 січня відповідного року, а з мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження. Для такого обчислення і призначення пенсії застосовувався Порядок № 1210.

Розширення кола осіб, які мають права на призначення пенсії по інвалідності з тієї самої кратності і бази обчислення, але зміненої величини (розміру мінімальної заробітної плати) обчислення, без зміни умов та порядку обчислення на підставі закону не дає жодних підстав вважати, що законодавець наче запровадив розмір пенсії по інвалідності в твердих (абсолютних) числах й водночас відмовився й скасував розрахунок пенсії за формулою, передбаченою Порядком № 1210.

Отже, застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, як встановлено судом, що позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії в порядку та розмірі, визначеному Законом №796-ХІІ та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішень Конституційного Суду України з цього приводу, 21.08.2025

Оскільки позивач виявив бажання щодо виплати основної державної пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ, суд приходить до висновку, що обчислення основної державної пенсії по інвалідності позивача підлягає з дати його звернення із відповідною заявою, а саме 21.08.2025.

Враховуючи викладене, суд констатує, що позивач з 21.08.2025 мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ, оскільки для реалізації такого права, як зазначено судом вище, необхідним є звернення із відповідною заявою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для компенсації відповідачу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.08.2025 № о/р27 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої на підставі частини З статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України про Державний Бюджет України на відповідний рік починаючи з 21.08.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 з 21.08.2025 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, обчисленої на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої відповідно до статті Закону України «Про Державний Бюджет України на 2025 рік», без застосування формули, яка визначена пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, з урахуванням фактично виплачених пенсійних сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 листопада 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3,м. Слов`янськ,Краматорський р-н, Донецька обл.,84122, )

Суддя В.В. Щербаков