Справа № 466/11507/24
Суддя: Федорова О. Ф.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Волянська Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Леонтьєва Олега Валентиновича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

18.11.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Леонтьєв О.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.11.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову №597 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у якій вказано, що «05.10.2024 за адресою АДРЕСА_2 була направлена повістка рекомендованим листом через Укрпошту, з явкою на прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_5 на 11-00 год. 15.10.2024 з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних, проте не з`явився, причин, які б були поважними не повідомив чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП».

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про те, що йому на пошту надійшла повістка, а також не відмовлявся її отримувати, оскільки не знав про те, що вона надійшла.

ОСОБА_1 своєчасно оновив свої військово-облікові дані, у відповідача є в розпорядженні актуальний номер телефону, який позивач повідомив при оновленні своїх облікових даних.

12.11.2024 року з ОСОБА_1 зв`язалися працівники поліції та повідомили про необхідність прибути в ТЦК та СП, що ОСОБА_1 негайно зробив.

Вказує, що до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову №597 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

12.12.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на позовну заяву, у якому вона зазначила, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Вказала, що 05.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку №340787 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , для прибуття у ІНФОРМАЦІЯ_5 на 11.00 15.10.2024 року. Дана повістка була направлена на наявну у ІНФОРМАЦІЯ_5 адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Повістка ОСОБА_1 була скерована 05.10.2024 року рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Разом з тим, рекомендоване поштове відправленням було повернуто оператором поштового зв`язку «Укрпошта» у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 на дату вказану у повістці, та поверненням рекомендованого поштового відправлення, ІНФОРМАЦІЯ_5 30.10.2024 року було скеровано звернення до органу національної поліції щодо доставлення громадян, які вчинили правопорушення за ст. 210-1 КУпАП для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 13.11.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де і було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП не прибуття за викликом ТЦК та СП у строк та місце, визначені у повістці.

12.12.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 05.10.2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку №340787 на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 о 11.00 год. 15.10.2024 року. Повістка була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення з повідомленням про вручення, за адресою місця проживання, котра вказана ОСОБА_1 під час уточнення своїх облікових даних, а саме: АДРЕСА_2 . 13.10.2024 року оператором поштового зв`язку повернуто рекомендоване поштове відправленням у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.01.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Леонтьєва О.В. на відзив, у якій він зазначив, що постанова прийнята не в спосіб, передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2025 року витребувано докази.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.12.2024 року забезпечено позов, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа.

В судове засідання 11.11.2025 року:

- позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Леонтьєв О.В. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подали заяви про проведення розгляду справи без участі позивача та представника позивача;

- представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило;

- представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про проведення розгляду справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.1ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що:

Позивачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання - АДРЕСА_2 , засобами поштового зв`язку була надіслана повістка №340787 від 05.10.2024 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 15.10.2024 року о 11:00 годині для уточнення даних.

Повістка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду.

Згідно з довідкою з поштового відділення 79019 про причини повернення/досилання та відповіді, наданої АТ «Укрпошта» №1.03.009.004-3957-25 від 04.02.2025 року, повістка №340787 повернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові 13.10.2025 року, причиною повернення вказано «відсутність адресата за вказаною адресою» та вручена уповноваженому на отримання поштових відправлень 15.10.2024 року під підпис, на підставі довіреності.

13.11.2024 року складено протокол №597 про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_1 повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 15.10.2024 року о 11:00 годині, з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних, проте не з`явився, причин, які б були поважними, не повідомив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Того ж дня, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові майором ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову №597 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Суд звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням установленої процедури, яка створює умови об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року, у справах №308/12552/16-а та №482/9/17, від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а, зробив висновки, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

13.11.2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 . Цього ж дня, справу призначено до розгляду, про що повідомлено позивача ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а та від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, дійшов висновку, що: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Таким чином, суд вважає підставними посилання сторони позивача про те, що його повідомили про розгляд справи не за три дні, як передбачено статтею 277-2 КУпАП, а за один день, оскільки такий недолік, сам по собі є підставою для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу. Суд зазначає, що неповідомлення позивача про час розгляду справи про адміністративне правопорушення у даному випадку позбавило позивача, зокрема права мати професійну правову допомогу під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 норм законодавства, що призвело до незаконного притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019 року, подібні постанови підлягають скасуванню.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 75 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Як зазначено у пункті 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/13 52/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскаржувана позивачем постанова винесена відповідачем без належної правової оцінки дій особи, без дослідження усіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права, з порушенням принципів об`єктивності та справедливості.

На переконання суду, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не доведена. Рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, тому постанова №597 від 13.11.2024 року, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною 1 статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 90, 139, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, ст. ст. 210-1, 245-247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 19, 55, 62 Конституції України, -

ухвалив:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Леонтьєва Олега Валентиновича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №597 від 13.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 /шістдесят/ копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 24.11.2025 року у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місцепроживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Суддя О. Ф. Федорова