Справа № 521/16416/25
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/207/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Жулего М.І.,

розглянувши матеріали справи адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області (далі- Державна служба України з безпеки на транспорті), посилаючись на те, що вона є керівником та співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер ЛТД» (далі-ТОВ «Агролідер ЛТД»).

Зазначила, що 29 липня 2025 року відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно неї винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № ПС 003918 від 29 липня 2025 року, якою визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн. та на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП з неї стягнуто подвійний розмір штрафу у розмірі 102000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09 липня 2025 року о 15 год.20 хв. посадовими особами Укртрансбезпеки відповідно до направлення №НР 000657 від 03 липня 2025 року на а/д М-15 (Одеса-Рені) 12 км + 125, здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN (тягач), модель TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп марки STAS, модель S33-9CX д.н.з. НОМЕР_2 , що належить перевізнику ФОП ОСОБА_2 .

За результатами проведеного огляду виявлено перевищення встановленим п.22.5 ПДР України габаритно-ваговим норм, а саме: загальна вага транспортного засобу склала 53,1%, при допущених 40 т., що перевищує норму на 32,8%; одиночна вісь 14,0 т., при допущеній 24,0 т., що перевищує на 30,3%, а саме порушення, відповідальність перевізників за які передбачаються абз.17, ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 % при перевезенні вантажу.

Вказувала, що транспортним засобом марки MAN (тягач), модель TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 та причепом марки STAS, модель S33-9CX д.н.з. НОМЕР_2 , керував водій ОСОБА_3 , який під час проведення перевірки надав посадовим особам відповідача товарно-транспортну накладну від 09 липня 2025 року №1001, в який вантажо відправником визначено ТОВ «Агролідер ЛТД», та яка була підписана відповідальною особою ОСОБА_4

16 січня 2024 року на підставі наказу від 16 січня 2024 року №2-к ОСОБА_4 був переведений на посаду завідувача складу ТОВ «Агролідер ЛТД», яка згідно посадової інструкції від 03 лютого 2020 року належить до професійної категорії «Керівники».

Вважає, що оскільки товарно-транспортну накладну від 09 липня 2025 року №1001 підписав, як уповноважена особа вантажовідправника, ОСОБА_4 , то саме його відповідач повинен був притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Стверджувала, що до адміністративної відповідальності притягнуто особу яка фактично не вчиняла адміністративною правопорушення та не є виключним суб`єктом правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 132-2 КУпАП. Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2025 року №ПС 003918 не є доказом вчинення адміністративною правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень.

Позивачка із фактом скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, не погоджується, вважає постанову виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з бепеки на транспорті Романенка В.В.про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2025 року №ПС 003918, необґрунтованою, винесеною із порушенням діючого законодавства.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд визнати противоправною та скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з бепеки на транспорті Романенка В.В.про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2025 року №ПС 003918, якою її, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.132-2 КУпАП та стягнуто з неї із врахуванням ч.2 ст. 308 КУпАП адміністративний штраф у розмірі 102000,00 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.132-2 КУпАП, закрити згідно п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року по справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 36).

Представник позивачки, діюча на підставі ордеру від 16 вересня 2025 року, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Раніше надала відповідь на відзив (а.с. 34,54-56).

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті, діюча на підставі довіреності від 14 січня 2025 року витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в судове засідання не з`явилася, про час і дату судового розгляду була повідомлена відповідно до вимог ст.124 КАС України.

Раніше надав відзив на позов та заперечення, в обгрунтування яких зазначила, що 09 липня 2025 року посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення №НР 000657 від 03 липня 2025 року. 09 липня 2025 року о 15 год.20 хв. було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював вантажне перевезення на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025 року №1001.

09 липня 2025 року о 15 год. 00 хв. було винесено рішення про супроводження атомобільного транспортного засобу спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 до пункту місця розташування пункту габаритно-вагового контролю М-15 Одеса-Рені-Бухарест (км12 + 125м).

Крім того, 09 липня 2025 року о 15 год. 29 хв. на габаритно-ваговому комплексі М-15 Одеса-Рені-Бухарест (км12 + 125м) було проведено зважування вантажного автомобіля у складі спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 та встановлено перевищення визначених законодавством габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 53,1т (32,8% перевищення) навантаження на одиночну вісь склало 14,0 т. при нормативно допустимих 11,5 тон (перевищення склало 22,4 %), навантаження на строєну вісь склало 31,2 тон при допустимих 24 тони ( перевищення склало 30,3%).

Зазначив, що відомості, вказані в товарно-транспортній накладній, а саме: маса вантажу не відповідала фактично зафіксованим ваговим показникам.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу спеціальний вантажний спеціалізований сідловий тягач MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної №1001 від 09 липня 2025 року автомобільним перевозником є ФОП ОСОБА_2 , вантажовідправником ТОВ «Агролідер ЛТД».

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничнії переїздами, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22,5 Правил дорожнього руху (далі-ПДР).

Крім того, відповідно до п. 22.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси…

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001 р. №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Відповідно до ст.132-2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні,- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже за диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Вказував, що за порушення ст. 132-2 КУпАП відповідальною особою є керівник вантажовідправника.

Статтею 279-5 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою, третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 1322 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 143 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.

У свою чергу, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення зв`язані недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.

Таким чином, ст.132-2 КУпАП підлягає застосуванню в сукупності із ст.14 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001року № 2344-III (далі- Закон № 2344-III) вантажовідправникфізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону № 2344-III передбачено, що вантажовідправник мас право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу.

Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в Ш-картці), прізвище, ім`я, не батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовува ти витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Згідно з п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 №363 (далі - Правила), замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Пунктами 10.1,10.2,10.3 розділу 10 Правил встановлено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із замовниками згідно з заявками або за разовим договором.

Відповідно до п.11.1 розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Обов`язкові реквізити, які зазначаються при оформленні товарно-транспортної накладної, визначено у ч.3 ст.48 Закону № 2344-III.

Згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025 року №1001, яка була надана посадовим особам відповідача під час проведення перевірки, вантажовідправником визначено ТОВ «Агролідер ЛТД», керівником якого на момент винесення оскаржуваної постанови, згідно відомостей з ЄДР, була позивачка.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025 року№ 1001 вбачається, що вона містить відтиск печатки ТОВ «Агролідер ЛТД» (код СДРПОУ 40593613).

Крім того, саме вантажовідправник мас право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникни внаслідок втрати чи пошкодження вантажу. Вантажовідправник зобов 'язаннн: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу.

Саме виходячи з відомостей товарно-транспортної накладної, наданої водієм, та з результатів проведеного фактичного зважування транспортного засобу, посадовими особами Укртрансбезнеки було зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 132-2 КУпАІІ.

Відповідач зазначав, що з твердженням позивачки, що відповідальною особою вантажовідправника, яку слід було притягнути до відповідальності є ОСОБА_5 , який підписав ТТН від імені ТОВ «Агролідер ЛТД», не згоден, оскільки позивачка не заперечує, що є керівником ТОВ «Агролідер ЛТД».

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення зв`язані недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV (далі Закон № 755-IV) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорт а для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за орісю та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи).

Відомості про позивача, як керівника ТОВ «Агролідер ЛТД», внесені до ЄДР.

Стверджував, що оскільки за результатом отримання в порядку ст. 279-5 КУпАП даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідачем здобуто відомості про позивачку як керівника ТОВ «Агролідер ЛТД, належну повноважну посадову особу, при цьому, підстави наділення відповідним статусом іншої посадової особи товариства, у тому числі, за даними Реєстру, а також за відсутності будь-яких пояснень з боку позивача з даного приводу, - відсутні, суб`єкт правопорушення визначено правильно із дотриманням вимог законодавства.

Також представник відповідача зазначив, що запрошення на розгляд справи було отримано позивачкою завчасно, проте жодних заперечень чи пояснень щодо іншої відповідальної особи з наданням відповідних доказів (документів) на момент розгляду справи на адресу відповідача направлено не було.

Щодо посилання позивача на те, що автомобільному перевізнику ОСОБА_2 не надходила постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, то такі доводи є помилковими, оскільки законодавством України встановлено різні види відповідальності та різні суб`єкти відповідальні за КУпАП та за Законом № 2344-III.

Так, згідно ст. 122 КУпАІІ, суб`єктом відповідальності за ст. 132-2 КУпАП є уповноважена посадова особа вантажовідправника.

Посилаючись на вищевказане, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.39-47,60-62).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши подані докази у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 29 липня 2025 року відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті відносно Ларіної В.С. винесено постанову № ПС 003918 від 29 липня 2025 року, якою її визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 132-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн. та на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП з неї стягнуто подвійний розмір штрафу у розмірі 102000,00 грн. (а.с.27,84).

Встановлено, що ОСОБА_1 є керівником та співзасновником ТОВ «Агролідер ЛТД», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 є керівником та співзасновником ТОВ «Агролідер ЛТД» (а.с.24).

ТОВ «Агролідер ЛТД» є юридичною особою та дії на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 24 грудня 2021 року та Статутом (а.с.76-81).

Відповідно до п. 3.1 Статуту засновниками (Учасниками) Товариства є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Підпунктом 6.3.1 п.6.6 ст.6 Статуту визначено, що виконавчим органом Товариства є директор Товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є підзвітний зборам Товариства та організує виконання їх рішень.

Відповідно до п.1.6 посадової інструкції директора підприємства, у роботі діректор керується законодавством України, статутом Товариства, рішеннями загальних зборів учасників Товариства, посадовою інструкцією (а.с.81-82).

З змісту постанови про накладення адміністративного стягнення № ПС 003918 від 29 липня 2025 року вбачається, що 09 липня 2025 року посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення №НР 000657 від 03 липня 2025 року.

Встановлено, що 09 липня 2025 року о 15 год.20 хв. було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював вантажне перевезення на підставі наданої останнім товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025 року №1001, що підтверджується актом проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР 041729 від 09 липня 2025 року (а.с.88звор.).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №1001 від 09 липня 2025 року автомобільним перевозником є ФОП ОСОБА_2 , вантажовідправником ТОВ «Агролідер ЛТД» (а.с.87).

Встановлено, що спеціальний вантажний спеціалізований сідловий тягач MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 належить ФОП ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2025 року о 15 год. 00 хв. було винесено рішення про супроводження атомобільного транспортного засобу спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 до пункту місця розташування пункту габаритно-вагового контролю М-15 Одеса-Рені-Бухарест (км 12 + 125м) (а.с.86 звор.).

Встановлено, що о 15 год. 29 хв. на габаритно-ваговому комплексі М-15 Одеса-Рені-Бухарест (км12 + 125м) було проведено зважування вантажного автомобіля у складі спеціального вантажного сідлового тягача MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом самоскидом STAS, д.н.з. НОМЕР_2 та встановлено перевищення визначених законодавством габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 53,1т (32,8% перевищення) навантаження на одиночну вісь склало 14,0 т. при нормативно допустимих 11,5 тон (перевищення склало 22,4 %), навантаження на строєну вісь склало 31,2 тон при допустимих 24 тони ( перевищення склало 30,3%), що підтверджується актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параментрів №ОАВ 003313 від 09 липня 2025 року та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.85,85 звор.).

Отже, відомості, вказані в товарно-транспортній накладній, а саме: маса вантажу не відповідала фактично зафіксованим ваговим показникам.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Закон України № 2344-III регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Приписами ч.14 ст.6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з ч.ч. 17-20 ст.6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11 лютого 2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, іншими актами законодавства.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМУ.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничнії переїздами, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001року № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22,5 ПДР.

Крім того, відповідно до п. 22.5 ПДР, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси…

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Пунктом 2.4-1 ПДР встановлено, що у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Підпунктом 4 п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 08 жовтня 2022 року №1145 встановлено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 142 КУпАП відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі невнесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу, то особою, відповідальною за вчинення адміністративного правопорушення, є особа, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівник юридичної особи.

Статтею 279-5 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою, третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 1322 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 143 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до ст.132-2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні,-тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже за диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Вказував, що за порушення ст. 132-2 КУпАП відповідальною особою є керівник вантажовідправника.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення зв`язані недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.

Таким чином, ст.132-2 КУпАП підлягає застосуванню в сукупності із ст.14 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону № 2344-IIIвантажовідправникфізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону № 2344-III передбачено, що вантажовідправник мас право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу.

Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в Ш-картці), прізвище, ім`я, не батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовува ти витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Згідно з п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 №363, замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Пунктами 10.1,10.2,10.3 розділу 10 Правил встановлено, що перевезники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із замовниками згідно з заявками або за разовим договором.

Відповідно до п.11.1 розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Статтею 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження. Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025 року №1001, яка була надана посадовим особам відповідача під час проведення перевірки, вантажовідправником визначено ТОВ «Агролідер ЛТД», керівником якого, на момент винесення оскаржуваної постанови, згідно відомостей з ЄДР, була позивачка.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 09 липня 2025року № 1001 вбачається, що вона містить відтиск печатки ТОВ «Агролідер ЛТД».

Крім того, саме вантажовідправник мас право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникни внаслідок втрати чи пошкодження вантажу. Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу.

Таким чином, з відомостей товарно-транспортної накладної, наданої водієм, та з результатів проведеного фактичного зважування транспортного засобу, посадовими особами Укртрансбезнеки було зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 132-2 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - керівник центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його заступники, керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його заступники (частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Пунктами 13,16,17,19 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ від 08 листопада 2006 № 1567 визначено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки). У разі виявлення в ході рейдової перевірки порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових вантажів посадовою особою додатково складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів за формою згідно з додатком 3 або акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за формою згідно з додатком 4. За наявності в діях автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи. Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України Про адміністративну процедуру. У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.

За результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник: за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 60 Закону № 2344-III, виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи доводи, викладені позивачкою, в обґрунтування заявлених вимог, суд відзначає, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Агролідер ЛТД», який є вантажовідправником на момент винесення оскаржуваної постанови, згідно відомостей з ЄДР, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП.

Зазначене свідчить про те, що відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення відносно позивача, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2025 року №003918.

Інші доводи позову жодним чином не спростовують висновку суду про законність оскаржуваної постанови та правомірність дій відповідача щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача позивачу не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 210, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 25 листопада 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда