Справа № 240/3308/25
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/3308/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови перерахунку пенсії, виходячи із 69% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплачувати пенсію, виходячи із 69% сум грошового забезпечення з моменту звернення з відповідною заявою 25.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідачем проведений перерахунок пенсії позивача, виходячи з 64% грошового забезпечення, на підставі ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, внаслідок чого розмір грошового забезпечення позивача зменшився. В свою чергу, позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, в якій просив встановити розмір пенсії 69% від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено під час її призначення. Однак відповідачем надано відповідь, в якій повідомлено, що з 29.04.2006 були внесені зміни до статті 13 Закону та скасована дія попередньої редакції, якою було передбачено, що особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорії 2,3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому розрахунок пенсії було проведено за діючою редакцією ст. 13 Закону у розмірі 64 % грошового забезпечення (за вислугу 23 роки). Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свого права з вказаним позовом.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, станом на дату розгляду справи відповідач своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсію позивачу призначено 10.12.2003 відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ у розмірі 69% сум грошового забезпечення.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

З 01.01.2008 здійснено перерахунок пенсії позивача, однак розмір пенсії було зменшено з 69% до 64% сум грошового забезпечення на підставі частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на час перерахунку пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 25.10.2024, в якій просив, зокрема, провести перерахунок пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, виходячи з розрахунку 69% грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 28.11.2024 повідомило позивачу, що з 29.04.2006 були внесені зміни до статті 13 Закону та скасована дія попередньої редакції, якою було передбачено, що особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорії 2,3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тому розрахунок пенсії було проведено за діючою редакцією ст. 13 Закону у розмірі 64 % грошового забезпечення (за вислугу 23 роки).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

З матеріалів справи слідує, що позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, а тому мав право на підвищення пенсії на 5% при її призначенні.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема: в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З набуттям чинності Законом № 3591-IV нова редакція пункту «в» ч.1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до відповідних категорій.

Перерахунок призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій визначено ст. 63 цього Закону (у редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачу), відповідно до ч. 1, 3 та 4 якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється ст.13 Закону №2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі ст. 63 Закону №2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено з наведених у п. 43-48 цієї постанови норм, складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Водночас відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно до ст.13 Закону №2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.

Матеріали справи свідчать, що на час виникнення спірних правовідносин ст.13 Закону №2262-ХІІ була чинною у редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 3.

В ст. 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, а тому застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень ст. 13 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами ч.1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у зразковій справі №240/5401/18.

Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі ст. 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію у розмірі 69% грошового забезпечення. При цьому, станом на 01.01.2008 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 64% сум грошового забезпечення.

Враховуючи зазначене, суд наголошує, що зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача відбулося не під час призначення пенсії, а на момент здійснення її перерахунку з 01.01.2008.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а дійшла наступного висновку:

"72. Суди попередніх інстанцій установили, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу в грудні 2002 року відповідно до пунктів "а", "в" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ, її розмір складав 93% від грошового забезпечення, у тому числі 10% - збільшення розміру пенсії на підставі пункту "в" частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 1.

73. На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону №2262-ХІІ була чинною у редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вказаної 10-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1.

74. Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

75. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на основі постанов №103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним".

Застосовуючи цей правовий висновок до обставин справи, суд вважає, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням 64% суми грошового забезпечення, тоді як відповідно до законодавства, чинного на момент призначення пенсії, цей показник становив 69%.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №380/20679/23.

Враховуючи наведене, суд з метою ефективного захисту права позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до пунктів «а» та «в» частини першої статті 13 Закону №2262-XI (у редакції, чинній на час призначення пенсії) з врахуванням додаткових 5 відсотків грошового забезпечення передбачених для ліквідаторів аварії на ЧАЕС і віднесених до 3-ї категорії.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 69 відсотків до 64 відсотків сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії у основному розмірі 69 відсотків сум грошового забезпечення, починаючи з 25.10.2024, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

26.11.25