Справа № 320/26386/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань розподілу судових витрат
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши письмову заяву представника позивача про повернення судового збору у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, яка полягає у недотримання вимог, встановлених Законом України Про Державний земельний кадастр та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051;
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 року ухвалено залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
У подальшому, 10.06.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла письмова заява від сторони позивача про усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху ухвалою суду від 03.06.2025.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
03.11.2025 до Київського окружного адміністративного суду надійшла письмова заява представника позивача про відмову від позову.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 провадження в адміністративній справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
03.11.2025 від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент надійшла письмова заява про повернення судового збору та стягнення витрат на правничу допомогу.
Перевіривши матеріали позовної заяви, заяву позивача про повернення сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне повернути суму сплаченого судового збору, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Судом встановлено, що представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент у письмовій заяві просив суд вирішити питання повернення судового збору на підставі п.3 ч.1, 5 ст.7 Закону України Про судовий збір.
Так, у матеріалах справи наявна копія Платіжної інструкції № 154 від 12 травня 2025 року про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду на суму 6056 грн. (Шiсть тисяч п`ятдесят шiсть гривень).
Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою КП Діловодство спеціалізованого суду. Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до КП Діловодство спеціалізованого суду, при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.
Відповідно до п.3 ч.1, 5 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Також, суд враховує, що позивач відмовився від позову у зв`язку з його задоволення відповідачем після подання позовної заяви.
Відповідно до приписів статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
За таких обставин, враховуючи, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 ухвалено закрити провадження за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент суд дійшов висновку, що судовий збір у визначеній сумі підлягає поверненню.
Щодо витрат на правову допомогу.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд врахував, що відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги , в якому зазначив, що на думку відповідача, вказана справа має невелику складність та просить задовольнити витрати на правничу допомогу у розмірі 1000
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.
У позовній заяві представник позивача зазначив, що позивач здійснив оплату наданих йому послуг з правничої допомоги.
До заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу додано:
- Додаткова угода № 1 від 15 липня 2021 року;
- Детальний опис робіт (наданих послуг) від 12 травня 2025 року;
- Акт № 1 від 12 травня 2025 року про надання послуг на суму 50 000 гривень.
- Детальний опис робіт (наданих послуг) від 12 травня 2025 року;
- Акт № 1 від 12 травня 2025 року про надання послуг на суму 10 000 гривень.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в акті наданих послуг, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.
Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.
Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження виконання умов договору про надання правничої допомоги від 22.02.2025, представником позивача подано до суду детальний опис наданих послуг у справі:
- Підготовлено та направлено Адвокатський запит Nє 6-26/02/2025 від 26 лютого 2025 року до ГУ Держгеокадастру у місті Києві та Київської області 1 година;
- Отримано Лист ГУ Держгеокадастру у місті Києві та Київської області Nє 29-10-0.222-2055/2-25 від 3 березня 2025 року 0,5 години;
- Отримано відомості стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 5 громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований за Nє 11-7323 від 26 червня 2009 року 1 година;
- Отримано відомості стосовно реєстраційної картки земельної ділянки серія АБЕ Nє848501 0,5 години;
- Отримано відомості стосовно Розпорядження Бориспільської райдержадміністрації Київської області Nє 2509 від 28 липня 2009 року 0,5 години;
На підтвердження виконання умов договору про надання правничої допомоги від 12.07.2025, представником позивача подано до суду детальний опис наданих послуг у справі:
- розробка юридичної стратегії для Замовника 1 година;
- Аналіз вхідної інформації наданої Замовником - 1 година;
- Аналіз вхідної інформації яка була зібрана адвокатом Чорним I.1. та надана
- Замовником 1 година:
- Аналіз релевантної судової практики - 1 година:
- Аналіз чинного законодавства у земельної та реєстраційної галузях 1 година:
- Підготовка позивної заяви для подання до Київського окружногоадміністративного суду 10 годин:
- Консультації замовника стосовно юридичних питань відносно земельного та реєстраційного законодавства 1 година.
Суд зазначає, що відшкодуванню судом підлягають послуги лише безпосередньо пов`язані з розглядом адміністративної справи.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №320/2558/25 в силу статті 12 КАС України є справою незначної складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №320/2558/25 не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 6000,00 гривень за написання позовної заяви до суду.
З огляду на зазначене, керуючись статтями 140, 238, 243-246, 248, 256, 294 адміністративного судочинства України, ст. 7 Закону України Про судовий збір, суд
Письмову заяву представника позивача про повернення судового збору у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області задовольнити.
Письмову заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Легран-Есетс-Менеджмент до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області задовольнити частково.
В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката - відмовити.
Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи( представникам).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вісьтак М.Я.