Справа № 620/5250/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року Чернігів Справа № 620/5250/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 05.03.2024 року по 15.03.2024 року, з 15.03.2024 року по 21.03.2024 року, з 21.03.2024 року по 20.05.2024 року, з 20.05.2024 року по 08.08.2024 року, з 08.08.2024 року по 15.08.2024 року, з 19.09.2024 року по 15.11.2024 року, з 15.11.2024 року по 23.12.2024 року, з 27.01.2025 року по 04.03.2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 05.03.2024 року по 15.03.2024 року, з 15.03.2024 року по 21.03.2024 року, з 21.03.2024 року по 20.05.2024 року, з 20.05.2024 року по 08.08.2024 року, з 08.08.2024 року по 15.08.2024 року, з 19.09.2024 року по 15.11.2024 року, з 15.11.2024 року по 23.12.2024 року, з 27.01.2025 року по 04.03.2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування внаслідок тяжкого поранення (травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 15.08.2024 року по 13.09.2024 року, з 23.12.2024 року по 21.01.2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування внаслідок тяжкого поранення (травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 15.08.2024 року по 13.09.2024 року, з 23.12.2024 року по 21.01.2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», не за весь час (періоди) перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з вищезазначеним пораненням (травмою, каліцтвом), чим порушив права позивача на отримання належних йому виплат.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 30.09.2025 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - військову частину НОМЕР_2 (далі відповідач 2).

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що всі виплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування та лікарняної відпустки ОСОБА_2 за березень 2024 року- червень 2025 року здійснено за графіком.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме з 05.07.2024 по 15.08.2024 та з 19.09.2024 по 15.12.2024, Витягами не охоплені. Отже, за зазначені періоди позивачу додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні відповідачем не була нарахована та не була виплачена. Жодних пояснень та правових підстав такої бездіяльності відповідачем у відзиві не зазначено. Також, у Витягах не міститься інформації про періоди перебування позивача у відпустці у зв`язку з лікуванням тяжкого поранення (травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, а саме з 15.08.2024 по 13.09.2024 та з 24.12.2024 по 21.01.2025. Отже, відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування у такій відпустці.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача 1 вказує, що в періоди з 15.08.2024 13.09.2024 та 24.12.2024 21.01.2025 позивачу не виплачувалась додаткова винагорода на період перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням тяжкого поранення (травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини у зв`язку з відсутністю висновку військово лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні. Зазначений факт підтверджується наказом командира військової частини від 03.08.2024 № 219.

Відповідач 2 у відзиві на позов заперечує проти задоволення позову та вказує, що відповідно до Постанови №168 саме відповідні командири військових частин визначають, які військовослужбовці беруть безпосередню участь у бойових діях, а які ні, та виносять відповідні накази з цього приводу. У цьому випадку, таких наказів прийнято не було, так як не було надано позивачем підтверджуючих документів за період лікування. Командування військової частини, у якій проходив службу військовослужбовець, не має право без відповідних документів видавати наказ про нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди без підтверджуючих документів на проведення такої виплати, а тому відповідач не вчинив протиправної бездіяльності щодо позивача по її нарахуванню та виплаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 22.01.2024, що підтверджується військовим квитком та не заперечується сторонами.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 19.03.2024 №350, виданої військовою частиною НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 04.03.2024 одержав МВТ, ВОП, травматичну ампутацію лівої стопи, ВОП перелом кісток лівої кисті. За обставин: На виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 № 100 від 08.02.2024 особовий склад механізованої роти військової частини НОМЕР_1 займає позиції поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , де виконує, бойове завдання зі стримування просування збройних сил російської федерації. Приблизно о 22:10 год 04.03.2024 під час виконання бойового завдання старший сержант ОСОБА_3 наступив на протипіхотну міну противника. Вважати факт отримання поранення старшим сержантом ОСОБА_4 таким що сталося під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язане із захистом Батьківщини, поранення не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час отриманого поранення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував. Під час виконання бойового завдання старший сержант ОСОБА_3 перебував у засобах індивідуального захисту.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 14.08.2024 №4156 травма позивача є тяжкою та пов`язана із захистом Батьківщини, аналогічне вказане у довідці військово-лікарської комісії від 16.09.2024 №24213, від 16.12.2024 №501, від 23.12.2024 №521, від 21.01.2025 №1932.

У зв`язку з отриманим пораненням позивач у періоди з 05.03.2024 по 15.03.2024, з 15.03.2024 по 21.03.2024, з 21.03.2024 по 20.05.2024, з 20.05.2024 по 08.08.2024, з 08.08.2024 по 15.08.2024, з 19.09.2024 по 15.11.2024, з 15.11.2024 по 23.12.2024, з 27.01.2025 по 04.03.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2880 від 15.03.2024, епікризом від 21.03.2024, перевідним епікризом від 20.05.2024, перевідним епікризом №71 від 08.08.2024, випискою з історії хвороби №2753 від 15.08.2024, перевідним епікризом від 15.11.2024, виписним епікризом №8310 від 23.12.2024, випискою №564 від 04.03.2025.

З довідки військово-лікарської комісії від 14.08.2024 №4156 встановлено, що отримана позивачем 04.03.2024 травма відноситься до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 16.09.2024 №24213 позивач потребує лікування в умовах МЦ ПП «Група БРАСС» терміном на 2 місяці з подальшим переоглядом ВЛК.

З довідки військово-лікарської комісії від 16.12.2024 №501 встановлено, що отримана позивачем 04.03.2024 травма відноситься до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує тривалого лікування після поранення терміном на 60 календарних днів та ортезування.

З довідки військово-лікарської комісії від 23.12.2024 №521 встановлено, що отримана позивачем 04.03.2024 травма відноситься до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки для лікування на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 21.01.2025 №1932 позивач потребує лікування в умовах КНП «Міська клінічна лікарня №1» ІФМР з подальшим переоглядом ВЛК.

Виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) за період з 05.03.2024 по 21.03.2024 встановлена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2024 №134.

Виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) за період з 22.03.2024 по 01.06.2024 встановлена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2024 №182.

Виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) за період з 02.06.2024 по 03.07.2024 встановлена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 №86.

Виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) за період з 04.07.2024 по 04.07.2024, з 16.12.2024 по 23.12.2024 та з 27.01.2025 по 04.03.2025 встановлена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2025 №113.

Наказом від 03.08.2024 №219 призупинені виплати позивачу з 05.07.2024 у зв`язку з відсутністю висновку військово лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2025 №18/4607 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2025 №178 позивачу 27.06.2025 було виплачене грошове забезпечення у розмірі 134 524,65 грн. Додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) та/або у відпустці для лікування у червні 2025 року не нараховувалась та не виплачувалась.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив позивачу додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закон №2011-ХІІ)

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закон №2011-ХІІ)

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. (абзац 2 пункту 4 статті 9 Закон №2011-ХІІ)

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на дату ухвалення цього рішення не припинено.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168, абзацом 2 пункту 1-1 якої установлено, що на період воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 09.08.2023 року) установлено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. (абзац 4 пункту 1-2 Постанова №168)

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1311 внесено зміни в абзац другий пункту 1-1 Постанови №168 після слів в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора доповнено словами , на території держави-агресора, а слова на території противника замінено словами на території держави-агресора; та в абзац четвертий пункту 1-2 і абзац перший пункту 2 Постанови №168 після слів позиціями військ держави-агресора доповнено словами , на території держави-агресора.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2025 № 77 внести зміну до пункту 1-2 Постанови № 168, а саме, доповнено абзац четвертий після слів стаціонарному лікуванні словами (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах).

З аналізу Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з наявних у матеріалах справи довідок позивач одержав поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Також суду надано докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні після тяжкої травми.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Як встановлено судом, в спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 05.03.2024 по 15.03.2024, з 15.03.2024 по 21.03.2024, з 21.03.2024 по 20.05.2024, з 20.05.2024 по 08.08.2024, з 08.08.2024 по 15.08.2024, з 19.09.2024 по 15.11.2024, з 15.11.2024 по 23.12.2024, з 27.01.2025 по 04.03.2025.

При цьому, позивачу за період з 05.03.2024 по 04.07.2024, з 16.12.2024 по 23.12.2024 та з 27.01.2025 по 04.03.2025 було виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови № 168.

Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.

За приписами пункту 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (станом на день поранення - 04.03.2024), військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд. (абзац 1)

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

В подальшому Законом України від 11.04.2024 №3633-ІХ (набрав чинності 18.05.2024) абзац перший пункту 11 статті 10-1 був замінений двома новими абзацами такого змісту:

"11. Військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби".

Законом України від 21.03.2024 №3621-ІХ (набрав чинності 04.05.2024) абзац перший пункту 11 статті 10-1 був доповнений двома реченнями такого змісту: "Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку".

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260)

Абзацом 3 пункту 9 розділу I Порядку №260 (станом на дату поранення) грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказом Міністерства оборони України від 15.01.2025 №23 внесені зміни, зокрема, в абзац 3 пункту 9 розділу І слова «лікарняного закладу (військово-лікарської комісії)» замінено словами «військово-лікарської комісії».

Згідно з положеннями пункту 15 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема:

за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Тобто, термін лікування 4 місяці є загальноприйнятим для усіх захворювань, за винятком тих, щодо яких законодавством України передбачений більш тривалий строк перебування на лікуванні.

Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 щтатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

З огляду на зазначені норми Положення №402 висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Оригінали або копії направлення на медичний огляд ВЛК та інші документи, необхідні для прийняття постанов ВЛК, надсилаються (надаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я (установи) в електронній або паперовій формі в установленому законодавством порядку. (пункту 6.3 глави 6 розділу ІІ Положення №402)

У разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи). (абзац 1 пункту 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення №402)

Для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець направляється на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи. (абзац 1 пункту 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення №402 станом на дату поранення)

Наказом Міністерства оборони України від 14.10.2024 № 686 були внесені зміни, зокрема, до абзацу 1 пункту 6.4 глави 6 розділу ІІ Положення №402, а саме, після слів «(у тому числі і повторно)» доповнено словами «, або потреби у тривалому лікуванні».

Загальний час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою та відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 10 місяців. Після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із закладу охорони здоров`я (установи). (абзац 1 пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402).

Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. (абзац 3 пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402).

З аналізу норм Положення №402 суд дійшов висновку, що медичний огляд ВЛК здійснюється лише за направленням.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач був направлений на медичний огляд ВЛК через чотири місяці від початку лікування.

Негативні наслідки не направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією, не можуть покладатись на позивача.

Окрім того, суд звертає увагу, що пункт 1-2 Постанови №168 визначає такі підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000грн, як перебувати на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Вказаний порядок не передбачає наявність довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування для нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до п. 11 розділу ХХХІV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Враховуючи вищезазначені норми, Порядок №260 також не містить норми про необхідність подання довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування, для отримання виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

Таким чином норми законодавства, що визначають підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн не містять такої підстав її невиплати, як відсутність довідки ВЛК про необхідність у тривалому лікуванні.

Крім того, безперервність лікування позивача у стаціонарі підтверджена поданими позивачем доказами, а саме випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2880 від 15.03.2024, епікризом від 21.03.2024, перевідним епікризом від 20.05.2024, перевідним епікризом №71 від 08.08.2024, випискою з історії хвороби №2753 від 15.08.2024, перевідним епікризом від 15.11.2024, виписним епікризом №8310 від 23.12.2024, випискою №564 від 04.03.2025, які підтверджують перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 05.03.2024 по 15.03.2024, з 15.03.2024 по 21.03.2024, з 21.03.2024 по 20.05.2024, з 20.05.2024 по 08.08.2024, з 08.08.2024 по 15.08.2024, з 19.09.2024 по 15.11.2024, з 15.11.2024 по 23.12.2024, з 27.01.2025 по 04.03.2025.

Також довідкою військово-лікарської комісії від 14.08.2024 №4156 підтверджено, що травма позивача є тяжкою та пов`язана із захистом Батьківщини, аналогічний вказане у довідках військово-лікарської комісії від 16.09.2024 №24213, від 16.12.2024 №501, від 23.12.2024 №521, від 21.01.2025 №1932.

Водночас суд встановив, що позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн за часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) за період з 05.03.2024 по 04.07.2024, з 16.12.2024 по 23.12.2024 та з 27.01.2025 по 04.03.2025.

Щодо розміру додаткової винагороди виплаченої за періоди з 05.03.2024 по 04.07.2024, з 16.12.2024 по 23.12.2024 та з 27.01.2025 по 04.03.2025 то суд враховує, що позивачу була нарахована винагорода у розмірі 539 573,13 грн та виплачена, після утримання військового збору 1,5% (539 573,13*1,5% = 8093,60 грн), у розмірі 531 479,53 грн (539 573,13 -8 093,60).

Водночас, додаткова винагорода за період з 05.03.2024 по 04.07.2024, з 16.12.2024 по 23.12.2024 та з 27.01.2025 по 04.03.2025 становить 554 838,70 грн, після утримання військового збору 546 516,12 грн, у тому числі:

- за період з 05.03.2024 по 31.03.2024 нараховано 87 096,77 грн (100 000,00 грн /31 день х 27 днів), утримано 1,5% військового збору 1 306,45 грн (87 096,77 грн х 1,5%) до виплати 85 790,32 грн (87 096,77 1306,45);

- за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 нараховано 100 000,00 грн , утримано 1,5% військового збору 1 500,00 грн (100 000,00 грн х 1,5%) до виплати 98 500,00 грн (100 000,00 1 500,00);

- за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 нараховано 100 000,00 грн, утримано 1,5% військового збору 1 500,00 грн (100 000,00 грн х 1,5%) до виплати 98 500,00 грн (100 000,00 1 500,00);

- за період з 01.06.2024 по 30.06.2024 нараховано 100 000,00 грн, утримано 1,5% військового збору 1 500,00 грн (100 000,00 грн х 1,5%) до виплати 98 500,00 грн (100 000,00 1 500,00);

- за період з 01.07.2024 по 04.07.2024 нараховано 12 903,22 грн (100 000,00 грн /31 день х 4 дні), утримано 1,5% військового збору 193,55 грн (12903,23 грн х 1,5%) до виплати 12 709,67 грн (12903,22 193,55);

- за період з 16.12.2024 по 23.12.2024 нараховано 25 806,45 грн (100 000,00 грн /31 день х 8 днів), утримано 1,5% військового збору 387,10 грн (25 806,45 грн х 1,5%) до виплати 25 419,35 грн (25 806,45 387,10);

- за період з 27.01.2025 по 31.01.2025 нараховано 16 129,03 грн (100 000,00 грн /31 день х 5 днів), утримано 1,5% військового збору 241,93 грн (16 129,03 грн х 1,5%) до виплати 15 887,10 грн (16 129,03 241,93);

- за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 нараховано 100 000,00 грн, утримано 1,5% військового збору 1 500,00 грн (100 000,00 грн х 1,5%) до виплати 98 500,00 грн (100 000,00 1 500,00);

- за період з 01.03.2025 по 04.03.2025 нараховано 12 903,23 грн (100 000,00 грн /31 день х 4 дні), утримано 1,5% військового збору 193,55 грн (12 903,23 грн х 1,5%) до виплати 12 709,68 грн (12 903,23 193,55).

Отже позивачу було нараховано за вказаний період додаткову винагороду не в повному обсязі, а саме, менше на 15 265,57 грн (554 838,70 -539 573,13).

З пояснень відповідача вбачається, що додаткова винагорода за липень 2024 року була зменшена на 15 265,57 грн у зв`язку з переплатою грошового забезпечення за липень 2024 року.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Таким чином, з системного аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що у разі виплати особі без необхідності чи без правової підстави грошового забезпечення або якщо відпала підстава для його виплати, то ці кошти поверненню платнику не підлягають, крім випадків наявності рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача.

Суду не надано доказів, що виплата грошового забезпечення за липень 2024 року відбулася у зв`язку з рахунковою помилкою особи, яка проводила таку виплату або у зв`язку з недобросовісності позивача.

Також суд враховує, що позивач у з 01.07.2024 по 31.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з тяжкою травмою пов`язаною із захистом Батьківщини.

Отже, відповідач протиправно утримав з грошового забезпечення позивача кошти у сумі 15 265,57 грн.

Щодо виплати додаткової винагороди розмірі за час перебування у відпустці для лікування у період з 15.08.2024 по 13.09.2024, з 23.12.2024 по 21.01.2025, суд зазначає таке.

Як вже зазначалося вище, що за приписами Постанови № 168 для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування необхідно дотримання двох умов, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153 (зі змінами) (далі Положення №1153).

Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) зі збереженням грошового та матеріального забезпечення надається військовослужбовцю відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".(абзац 3 пункту 186 Положення №1153)

Відповідно до пункту 259 Положення №1153 військовослужбовці, які згідно з висновком (постановою) військово-лікарської комісії мають право на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), за їх рапортами направляються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання переданих з військової частини документів щодо надання такої відпустки.

Військовослужбовці також мають право особисто подавати документи для оформлення зазначеної відпустки.

Механізм здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук (далі - заклади охорони здоров`я), в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та органами військового управління, з`єднаннями, військовими частинами, вищими військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами закладів вищої освіти, установами та організаціями Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - військові частини), а також районними (об`єднаними районними), міськими (районними у місті, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх структурними підрозділами (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) визначає Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2023 №901 (далі Порядок №901).

Для обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між військовими частинами, закладами охорони здоров`я і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки використовуються системи електронного документообігу Міноборони, Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - системи електронного документообігу). (абзац 1 пункту 2 Порядку №901)

Згідно з пунктом 4 Порядку №901 заклади охорони здоров`я, військові частини, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють надсилання таких документів (обмін такими документами) в електронній формі, зокрема, рапорта військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я.

У рапорті військовослужбовця зазначається умовне найменування військової частини і повне найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки або закладу охорони здоров`я, до яких необхідно передати медичні та інші документи, адреса місця перебування під час відпустки або місця проживання (перебування).

Медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються, зокрема, закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я - постанова військово-лікарської комісії, оформлена у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я з метою взяття на військовий облік (виключення з військового обліку), інші документи у разі потреби.(абзац 6 пункту 5 Порядку №901)

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Порядку №901 у разі відсутності більше одного дня технічної можливості для надсилання документів, зазначених в абзацах другому - шостому пункту 5 цього Порядку, в електронній формі через систему електронного документообігу такі документи протягом одного дня надсилаються в такому порядку: документи, зазначені в абзаці шостому пункту 5 цього Порядку, надсилаються закладом охорони здоров`я у паперовій формі до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого перебуває заклад охорони здоров`я, з метою подальшої передачі в електронній формі до військової частини і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначено в рапорті військовослужбовця.

У разі неможливості надсилання медичних та інших документів в електронній формі обов`язок щодо надсилання документів у паперовій формі покладається на заклад охорони здоров`я, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або військову частину.

Пунктом 9 Порядку № 901 передбачено, що військова частина протягом одного календарного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи і за результатами їх розгляду надсилає через систему електронного документообігу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який зазначено в рапорті військовослужбовця, або закладу охорони здоров`я, де він перебуває на лікуванні, документи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 5 цього Порядку.

Військовою частиною, в якій військовослужбовець проходить військову службу, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного у рапорті військовослужбовця, надсилається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), витяг з наказу по особовому складу командира (керівника) військової частини, витяг з наказу по стройовій частині командира (керівника) військової частини, відпускний квиток (абзац 3 пункту 5 Порядку №901)

Згідно з пунктом 10 Порядку №901 територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом одного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або військовослужбовця документи та за результатами розгляду у разі потреби надсилає їх через систему електронного документообігу до військової частини, в якій військовослужбовець проходить військову службу, для надання військовослужбовцю відповідної відпустки, звільнення з військової служби, взяття на військовий облік (виключення з військового обліку).

Документи можуть надсилатися у паперовій формі до військової частини у разі відсутності технічної можливості у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі коли військовослужбовець прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного в рапорті, раніше ніж військова частина надіслала необхідні документи, військовослужбовець зараховується на відповідний облік, а військова частина, в якій проходить службу військовослужбовець, невідкладно інформується про його прибуття та необхідність надання відповідних документів.

Заклади охорони здоров`я, військові частини, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідають за надання у повному обсязі документів, достовірність, актуальність та повноту інформації, що міститься у поданих документах.(пункт 11 Порядку №901)

З аналізу вище вказаних норм суд дійшов висновку, що відпустка для лікування надається згідно з висновком (постановою) військово-лікарської комісії на підставі рапорту військовослужбовця.

Рапорт на відпустку для лікування може бути поданий військовослужбовцем через заклади охорони здоров`я, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки в електронній формі за допомогою системи електронного документообігу (СЕДО) або в паперовій формі.

Військова частина протягом одного календарного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи та надсилає до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного у рапорті військовослужбовця витяг з наказу по особовому складу командира (керівника) військової частини, витяг з наказу по стройовій частині командира (керівника) військової частини та відпускний квиток.

Суд встановив, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 14.08.2024 №4156, отримана позивачем 04.03.2024 травма, відноситься до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Також з довідки військово-лікарської комісії від 23.12.2024 №521 вбачається, що отримана позивачем 04.03.2024 травма, відноситься до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, позивач потребує відпустки для лікування на 30 календарних днів.

До суду були надані копії відпускних квитків, якими позивачу надавалась відпустка для лікування, а саме:

з 23.12.2024 по 21.01.2025 тривалістю 30 днів, відпускний квиток від 24.12.2024 №520;

з 15.08.2024 по 13.09.2024 тривалістю 30 днів, відпускний квиток від 15.08.2024 №237.

Водночас відповідач не здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період перебування відповідача у відпустці для лікування після тяжкого поранення відповідно до Постанови 168.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав позивача позов в цій частині підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди 05.07.2024 по 13.09.2024, з 19.09.2024 по 15.12.2024, з 24.12.2024 по 21.01.2025 та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди 05.07.2024 по 13.09.2024, з 19.09.2024 по 15.12.2024, з 24.12.2024 по 21.01.2025.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Оскільки суд у цій справі встановив, що відповідач протиправно утримав з грошового забезпечення позивача коштів у сумі 15 265,57 грн, то з метою належного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо утримання з грошового забезпечення позивача коштів в сумі 15 265,57 грн та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу безпідставно утримане грошове забезпечення в сумі 15 265,57 грн з якого підлягають утриманню податки, збори та інші обов`язкові платежі.

Суд відхиляє доводи відповідача 2 про те, що військовослужбовець зобов`язаний надати до військової частини документи для виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні, оскільки для обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між військовими частинами, закладами охорони здоров`я і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки використовуються системи електронного документообігу Міноборони, Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. Відповідно до приписів Порядку №901 медичні документи видаються військовослужбовцю для надання до військової частини лише за його згодою у разі відсутності технічної можливості для надсилання документів в електронній формі через систему електронного документообігу. Отже обов`язок щодо збирання медичних документів покладається на військову частину, а не на військовослужбовця.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди 05.07.2024 по 13.09.2024, з 19.09.2024 по 15.12.2024, з 24.12.2024 по 21.01.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди 05.07.2024 по 13.09.2024, з 19.09.2024 по 15.12.2024, з 24.12.2024 по 21.01.2025.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 коштів в сумі 15 265,57 грн.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 безпідставно утримане грошове забезпечення в сумі 15 265,57 грн з якого підлягають утриманню податки, збори та інші обов`язкові платежі.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Повне судове рішення складено 26.11.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА