Справа № 420/20107/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" у повному розмірі додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за період з 16.07.2022 по 13.10.2022 включно - протиправною;

- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100 000 гривень, за період з 16.07.2022 по 13.10.2022 включно з урахуванням раніше виплачених сум.

ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що позивач у період з 04.06.2018 по 14.11.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період з 18.03.2022 по 13.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, отриманою внаслідок ракетного обстрілу військової частини НОМЕР_1 , а відтак має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022. Позивач зазначає, що за період лікування з 18.03.2022 по 15.07.2022 йому нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода відповідно до пункту 1 Постанови № 168 збільшена до 100 000 гривень, проте за період з 16.07.2022 по 13.10.2022 відповідач не здійснив таку виплату, про що свідчить довідка військовій частині НОМЕР_1 від 16.02.2024 № 292. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо недоплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

30.07.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Військової частини НОМЕР_1 , в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. По суті позовних вимог відповідач зазначив, що відповідно до рапорту ОСОБА_1 (вх.№4574 від 24.10.2022 року) була надана довідка ВЛК №191 від 17.06.2022 року та інші підтверджуючі документи. За результатами розгляду рапорту, ОСОБА_1 було перераховано та виплачено відповідні грошові кошти. У свою чергу, будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не звертався та не надавав відповідні документи, а саме: виписні епікризи та довідки ВЛК від 29.08.2022 та від 13.10.2022 року. Враховуючи, що до позовної заяви не надано підтверджуючих документів щодо звернення до військової частини НОМЕР_1 із рапортом та надання виписних епікризів та довідок ВЛК від 29.08.2022 та від 13.10.2022 року для виплати додаткової винагороди за спірний період, відповідач вважає, що позовні вимоги щодо визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 протиправною є безпідставними.

05.09.2024 року позивач подав відповідь на відзив, якою заперечує проти доводів відповідача стосовно того, що позивач не звертався до військової частини НОМЕР_1 із рапортом з наданням виписних епікризів та довідок ВЛК від 29.08.2022 та від 13.10.2022 року для виплати додаткової винагороди. Позивач зазначає, направлення військовослужбовця на лікування та повернення з нього оголошується в наказі по військовій частині з урахуванням положень статті 257 Статуту внутрішньої служби ЗС України. У період з 16.07.2022 по 03.09.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні на придатність до військової служби у в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 29.08.2022 № 731 та виписним епікризом № 1185. Перебуваючи у лікувальному закладі в/ч НОМЕР_2 позивача направили на продовження лікування, що підтверджується наступними документами: направленням на стаціонарне лікування в/ч НОМЕР_1 від 06.09.2022 № 1122 (діагноз: позиційне здавлення гомілок, стан після оперативного лікування) до в/ч НОМЕР_2 ; заключенням лікарів в/ч НОМЕР_2 від 10.09.2022 та 16.09.2022; виписним епікризом в/ч НОМЕР_2 від 13.10.2022 № 1879. Таким чином перебування на лікуванні у в/ч НОМЕР_2 та повернення з нього у період з 16.07.2022 по 13.10.2022 оголошувалося у наказах по військовій частині НОМЕР_1 , які видавалися, у тому числі, і на підставі довідок ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 29.08.2022 № 731, від 13.10.2022 № 1879. На переконання позивача, зазначені накази наявні у відповідача, однак їх копії до суду він не надав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Цією ухвалою зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії, зокрема, докази з нормативно-правовим обґрунтуванням підстав не нарахування та/або не виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 16.07.2022 по 13.10.2022 р.

Ухвалою суду від 16.04.2025 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали для надання заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог що охоплюють спірний період з 19.07.2022 по 13.10.2022 із зазначенням обставин, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку та відповідних доказів.

Ухвалою суду від 26.11.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з чим продовжено розгляд справи.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2022 року №306, капітана-лейтенанта ОСОБА_1 командира ремонтно-технічної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 14 листопада 2022 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, як такого, що вибув до нового місця служби до АДРЕСА_1 .

10.05.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №329, якою засвідчено, що старший лейтенант ОСОБА_1 18.03.2022 року одержав позиціонне здавлення лівої гомілки, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, закритий перелом діафізу 3 плеснової кістки зі зміщенням правої стопи, перелом 5 плеснової кістки лівої стопи. За обставин: при ракетному ударі казарми військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . Підстава видачі довідки: акт розслідування від « 30 березня 2022 року, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від « 31» березня 2022 року № 33.

14.06.2022 року військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 проведено медичний огляд капітана ОСОБА_1 За результатами огляду складено Довідку №191 від 17.06.2022 року, відповідно до якої: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Позиційне сдавлення гомілок 18.03.22. Закритий перелом основи 5 плюснової кістки лівої стопи зі зміщенням відламків 18.03.22. Закритий перелом діалізу 3 плюснової кістки правої стопи зі зміщенням відламків 18.03.22. Стан після оперативного лікування 29.03.22 закрита репозиція відламків перелому 3 плюснової кістки правої стопи МОС шпицею Кіршнера під контролем ЕОП; відкрита репозиція відламків перелому 5 плюснової кістки лівої стопи МОС шпицями Кіршнера під контролем ЕОП. ЗЧМТ 18.03.22. Струс головного мозку. Забій шийного відділу хребта з переломом остистого відростку С7. Корінцевий С7 синдром. Стан після оперативного лікування 18.03.22 ПХО рвано-забійної рани тім`яної ділянки. Хронічний кріптогенний гепатит, мінімального ступеня активності. Короткозорість обох очей. (Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма важкого ступеню). Травма (поранення, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка №173 від 02.07.2022). На підставі статті 81 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно Виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №103, у період з 06.04.2022 по 17.06.2022 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 ;

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2022 року №152, капітан ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 (тридцять) діб з 17 червня по 16 липня 2022 року;

Згідно Виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1185, у період з 16.07.2022 по 03.09.2022 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 ;

29.08.2022 року військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 проведено медичний огляд капітана ОСОБА_1 За результатами огляду складено Довідку №731 від 29.08.2022 року, відповідно до якої: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Позиційне вдавлення гомілок 18.03.2022. Закритий перелом основи 5 плюснової кістки лівої стопи зі зміщенням відламків 18.03.2022. Закритий перелом діафізу з плюснової кістки правої стопи зі зміщенням відламків 18.03.2022. Стан після оперативного лікування 29.03.2022 закрита репозиція відламків перелому 3 плюснової кістки правої стопи МОС шпицею Кіршнера під контролем ЕОП. Відкрита репозиція відламків перелому 5 плюснової кістки лівої стопи МОС шпицями Кіршнера під контролем ЕОП. Закрита черепно-мозкова травма 18.03.2022р. Струс головного мозку. Забій шийного відділу хребта з переломом остистого відростку С7. Корінцевий С7 синдром. Стан після оперативного лікування 18.03.2022. ПХО рвано-забійної рани тім`яної ділянки. (Згідно наказу МОЗ України №№370 від 04.07.2007 травма тяжкого ступеню). Травма (поранення, контузії, каліцтва), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка №329 від 10.05.2022). Хронічний кріптогенний гепатит, мінімального ступеня активності. Вертеброгенна цервікобрахіалгія ліворуч у стадії нестійкої ремісії з корінцевим больовим синдромом. Остеохондроз шийного відділу хребта. Дископатія СЗ-С4, C6-C7. Антелістез С6 хребця 1 ст. Міопія ст 1,5 обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті, 23в, 64в, 78в графи III Розкладу хвороб, графи -ТДВ- Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Згідно Виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1879, у період з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 .

15.02.2024 року позивач звернувся до командування Військової частини НОМЕР_1 із заявою, якою просив надати довідку про нараховану та виплачену додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 із зазначенням суми за кожний місяць за період з 01.03.2022 по 01.12.2022.

Відповідачем підготовлено та направлено позивачу Довідку від 16.02.2024 року №292, відповідно до якої додаткову винагороду з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу лікування позивачу нараховано та виплачено за період березень-липень 2022 року.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив додаткову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., за час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 16.07.2022 по 13.10.2022 із розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу лікування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. (стаття 43 Конституції України)

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII), зокрема,

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. (частини першої статті 9 Закону № 2011-XII)

- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. (частина 2 статті 9 Закону № 2011-XII)

- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. ( абзаци 1-2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII)

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі - Порядок №260), (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема

- грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги). (пункт 2 розділу І Порядку №260)

- грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника). (пункт 8 розділу І Порядку №260),

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), якою:

установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (пункт 1);

виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абз. 1, 2 пункту 1-2);

відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, з поміж інших, такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. (абз. 1 пункту 1-2);

установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктах 1-1 і 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги (пункт 2-1).

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 затверджені Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Зокрема доповнено Порядок №260 новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Так, відповідно до пункту 10 розд. XXXIV Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розд. XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Пунктом 12 розд. XXXIV Порядку №260 передбачено, що керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Відповідно до пункту 15 розд. XXXIV Порядку №260, підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.

VI. Оцінка суду.

Системний аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23.

Спірним між сторонами стало питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року, за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у розмірі до 100 000 грн. за період з 16.07.2022 по 13.10.2022 рр.

Матеріалами справи підтверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні у спірний період з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр., а саме:

Згідно Виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1185, у період з 16.07.2022 по 03.09.2022 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 ;

Згідно Виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1879, у період з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 .

Докази перебування на стаціонарному лікуванні з 04.09.2022 по 21.09.2022 рр. у матеріалах справи відсутні.

Натомість, у позові позивач безпідставно зазначив, що він перебував на стаціонарному лікуванні у період з 16.07.2022 по 13.10.2022 рр.

З огляду на вищевикладені обставини справи, період з 16.07.2022 по 13.10.2022 рр. суцільним порядком не підтверджується.

Щодо наявності умов, визначених Постановою КМУ № 168, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди на час перебування на стаціонарному лікуванні, суд встановив наступне.

Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

З огляду на зазначені норми Положення висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

Що стосується першої умови - пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, суд зазначає, що це питання не є спірним, зокрема 10.05.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 складено Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №329, якою засвідчено, що старший лейтенант ОСОБА_1 18.03.2022 року одержав позиціонне здавлення лівої гомілки, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, закритий перелом діафізу 3 плеснової кістки зі зміщенням правої стопи, перелом 5 плеснової кістки лівої стопи. За обставин: при ракетному ударі казарми військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . Підстава видачі довідки: акт розслідування від « 30 березня 2022 року, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від « 31» березня 2022 року № 33.

Довідка видана відповідно до Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

У подальшому, у Довідках ВЛК №191 від 17.06.2022 року та №731 від 29.08.2022 року, складених з урахуванням довідки про обставини травми №329 від 10.05.2022, засвідчено - Травма (поранення, контузії, каліцтва), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже, підтвердженим є факт поранення, отриманого у зв`язку із захистом Батьківщини.

Що другої умови - поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, суд зазначає, що факт отримання позивачем тяжкого поранення також є підтвердженим у цій справі.

У матеріалах справи наявні дві довідки ВЛК щодо огляду та оцінки травми позивача.

Довідка ВЛК №191 від 17.06.2022 року Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма важкого ступеню;

Довідка ВЛК №731 від 29.08.2022 року - Згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма важкого ступеню.

Таким чином, судом встановлено наявність обох умов, необхідних для виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд констатує, що відповідач визнав право позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, отриманою 18.03.2022 року, оскільки матеріали справи містять докази виплати позивачу додаткової винагороди за період лікування з 18.03.2022 по 15.07.2022 рр.

Так, разом із відзивом позивач надав до суду копії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 та довідок щодо виплати позивачу додаткової винагороди розмірі 100 000,00 гривень за період лікування з 18.03.2022 по 15.07.2022 рр.

Проте, додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за період з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр., позивачу не виплачено.

При цьому, доказів існування обставин, за якими військовослужбовець позбавляється додаткової винагороди, відповідно до пункту 14 розд. XXXIV Порядку №260, відповідачем не надано та з матеріалів справи судом не встановлено.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність усіх умов, необхідних для виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а період перебування на стаціонарному лікуванні з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр. підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за період з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр. є протиправною.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за період 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр., з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується доводів відповідача про те, що позивач до військової частини НОМЕР_1 із рапортом з наданням виписних епікризів та довідок ВЛК від 29.08.2022 та від 13.10.2022 року для виплати додаткової винагороди не звертався, суд погоджується з доводами позивача про те, що направлення військовослужбовця на лікування та повернення здійснюється відповідно до Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Так, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) до направлення пораненого військовослужбовця на лікування поза розташуванням військової частини, вона надсилається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого приписаний військовослужбовець, який отримав травму (каліцтво, поранення, контузію), протягом 30 днів з дня отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) або протягом 30 днів з дня надходження відповідної вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 261 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Наведене свідчить, що між медичними закладами та військовими частинами, в яких проходять службу військовослужбовці існує документообіг медичних документів, що, насамперед, спростовує факт необізнаності відповідача про перебування позивача на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Як встановлено судом, у спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовому закладі охорони здоров`я військова частина НОМЕР_2 , тому відповідач очевидно володів інформацією про місце перебування позивача, а саме на стаціонарному лікуванні.

У протилежному випадку командування в/ч НОМЕР_1 було б зобов`язано ініціювати розслідування щодо самовільного залишення військової частини, місця служби. Однак таких доказів до суду не надано.

При цьому у пункті 1-2 Постанови № 168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, зокрема, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, встановивши факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, відповідач був зобов`язаний включити його до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Отже поведінка відповідача у межах спірних правовідносин дійсно є протиправною бездіяльністю.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.09.2025 у справі № 620/3407/24.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

VIII. Розподіл судових витрат

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної), пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 16.07.2022 по 03.09.2022 та з 22.09.2022 по 13.10.2022 рр. з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна