Справа № 440/1969/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа №440/1969/25

адміністративне провадження №К/990/37801/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року

у справі №440/1969/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01 березня 2021 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року №127, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01 березня 2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року №185 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 13 серпня 2024 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за сплату судового збору.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року позов задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі №440/1969/25 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 13 серпня 2024 року із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення пенсії за віком (у розмірі 7763,17 грн), у розмірах 1,11, 1,14, 1,197 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести з 13 серпня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення пенсії, у розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, за вирахуванням фактично сплачених сум та в частині стягнення судового збору у розмірі 484,48 грн.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Хомич Іван Олександрович, 12 вересня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет представника позивача - Хомича І.О. через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» 30 вересня 2025 року о 22:58.

09 жовтня 2025 року представник позивача направив заяву про усунення недоліків касаційної скарги та долучив документ про сплату судового збору.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, представником позивача усунуто недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення частити другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 №124 (далі - Порядок №124), постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року №127 (далі - постанова КМУ №127), постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118 (далі - постанова КМУ №118), постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі - постанова КМУ №168), постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року №185 (далі - постанова КМУ №185), без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 січня 2025 року у справі №160/28752/23, від 27 січня 2025 року у справі №200/422/24, від 27 січня 2025 року у справі №620/7211/24, від 28 січня 2025 року у справі №400/4663/24, від 28 січня 2025 року у справі №120/1483/24.

Скаржник вважає, що відповідач протиправно не провів перерахунок пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовувався для обчислення пенсії позивача, на встановлені коефіцієнти індексації, а натомість встановив лише щомісячні доплати.

Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції помилково застосував положення абзацу першого пункту 5 Порядку №124 (про використання показника середньої заробітної плати станом на 01 жовтня 2017 року). Натомість, відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховується для обчислення пенсії.

Для скаржника (якому пенсія призначена у 2020 році) таким показником є сума 7763,17 грн (середня заробітна плата за 2017, 2018 та 2019 роки).

На думку скаржника, перерахунок повинен бути здійснений шляхом послідовного збільшення показника 7763,17 грн на коефіцієнти, встановлені відповідними постановами Кабінету Міністрів України, починаючи з 01 березня 2021 року.

У касаційній скарзі представник позивача посилається на постанови Верховного Суду, у яких сформовано висновок, що індексація пенсій має проводитися шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати (доходу), що був фактично застосований при обчисленні конкретної пенсії, а не умовно встановленого базового показника станом на 01 жовтня 2017 року, оскільки Порядок №124 у цій частині суперечить Закону №1058-IV.

Апеляційний суд, частково скасували рішення суду першої інстанції та залишили без задоволення позовні вимоги в частині перерахунку пенсії із застосуванням коефіцієнтів 1,11, 1,14 та 1,197, мотивуючи це тим, що право на перерахунок виникло після 01 березня 2024 року, тобто з дати звернення до суду від 13 серпня 2024 року.

Скаржник вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо непроведення належної індексації пенсії є триваючим порушенням. Право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням індексації порушується щомісяця з 01 березня 2021 року. Отже, порушення носить триваючий характер, і строк звернення до суду не повинен обмежувати виплату недоотриманих сум пенсії з 01 березня 2021 року.

Скаржник наполягає, що для забезпечення належного та безпомилкового виконання судового рішення, в його резолютивній частині має бути чітко зазначено конкретний показник середньої заробітної плати, який підлягає індексації (7763,17 грн), і що перерахунок має бути проведений шляхом послідовного збільшення цього показника на всі відповідні коефіцієнти. В іншому випадку, пенсійний орган може знову застосувати неправильний показник (3764,30 грн), посилаючись на необхідність застосування положень Порядку №124.

На підставі вищенаведених доводів позивач просить Верховний Суд скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій частини другої статті 42 Закону №1058-IV, Порядку №124, постанови КМУ №127, постанови КМУ №118, постанови КМУ №168, постанови КМУ №185, перевірки необхідності врахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 січня 2025 року у справі №160/28752/23, від 27 січня 2025 року у справі №200/422/24, від 27 січня 2025 року у справі №620/7211/24, від 28 січня 2025 року у справі №400/4663/24, від 28 січня 2025 року у справі №120/1483/24.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, враховуючи наявність особистого кабінету у відповідача, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструватися у системі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі №440/1969/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу №440/1969/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа