Справа № 200/4788/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року Справа №200/4788/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення, що ухвалено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року (з урахуванням ухвали суду від 26.11.2025 року про виправлення описок в ньому), яке набрало законної сили 25.05.2021 року, позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнані протиправними і скасовані рішення Маріупольського об`єд наного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.02.2020 року № 815 «Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років» та від 20.03.2020 року № 815-1 «Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років», прийняті щодо ОСОБА_1 ; зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 13.12.2019 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням довідки Прокуратури Донецької області від 02.01.2020 року № 18-85-1 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

За заявою стягувача в даній справі судом оформлені та видані виконавчі листи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2025 року заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчих листах задоволено частково: замінено боржника у виконавчих листах, що видані для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року, ухваленого в даній справі, його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області; в задоволенні решти заяви відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.05.2025 року відкрито виконавче провадження ВП № 78016763 з примусового виконання виконавчого листа № 200/4788/20-а, що виданий 17.03.2025 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішення цього ж суду (з урахуванням ухвали цього ж суду від 24.03.2025 року про заміну боржника у виконавчих листах Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області), про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі задоволено: встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 200/4788/20-а протягом одного місяця з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Останній день подання звіту згідно з вказаною ухвалою (з урахуванням положень ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день) 24.11.2025 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у встановлений строк подало звіт про виконання даного судового рішення (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 21.11.2025 року), в якому просило:

- визнати, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 200/4788/20-а виконано повністю та належним чином;

- прийняти звіт про виконання зазначеного судового рішення та завершити процедуру судового контролю за виконанням рішення суду.

У звіті зазначало наступне.

Головним управлінням рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме на виконання рішення суду з 13.12.2019 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Донецької області від 02.01.2020 року № 18-85-1.

Оскільки в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії з 13.12.2019 року склав 12 125,24 грн., тому з метою забезпечення коректності подальших виплат і дотримання норм пенсійного законодавства, розмір пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 року залишено на рівні 35 418,50 грн., що відповідає розміру, визначеному рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 0540/6919/18-а.

Про результати виконання судового рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 16.07.2021 року № 0500-1607-8/37172, а також листом від 21.07.2021 року № 7720-6875/Л-158-0500/21, що надісланий на його електронну адресу.

Заборгованість, нарахована на виконання судового рішення, за електронною пенсійною справою відсутня.

Додатково Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначало, що відповідно до матеріалів пенсійної справи з 01.04.2024 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області. Вважав, що функціональна компетенція Головного управління після зміни місця обліку заявника/пенсіонера припинилася.

До звіту суб`єкт владних повноважень додав, зокрема:

- рішення Маріупольського об`єд наного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.06.2021 року № 95, в якому зазначено, що на виконання рішення суду розмір пенсії з 13.12.2019 року становить 12 125,24 грн.;

- листи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2021 року № 0500-1607-8/37172 та від 21.07.2021 року № 7720-6875/Л-158-0500/21, згідно з якими ОСОБА_1 повідомлено про результати виконання судового рішення, що ухвалено в даній справі;

- заяву позивача від 16.04.2024 року (прийнята 16.04.2024 року та зареєстрована за вх. № 1199), яка подана до відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про переведення його пенсійної справи з Донецької області, взяття її на облік та подальшу виплату пенсії в Київській області;

- лист Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.04.2024 року № 1000-0210-9/6632 щодо запиту пенсійної справи позивача, в якому, у зв`язку з переїздом ОСОБА_1 міститься прохання надіслати його електронну та за можливістю паперову пенсійну справу до відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та повідомити по який час заявник задоволений пенсією;

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (Ірпінський відділ) від 19.04.2024 року № 95, в якому зазначено, що на виконання рішення суду розмір пенсії з 01.05.2024 року становить 35 418,50 грн.;

- витяг з підсистеми ІКІС ПФУ: «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» (розшифровка виплати ОСОБА_1 ), в якому зазначено, що за період з 01.12.2019 року по 31.03.2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено пенсію у щомісячному розмірі 35 418,50 грн., всього - 2 486 914,41 грн.

Заявник подав клопотання (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 23.11.2025 року), в якому просив за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду встановити новий строк подання звіту та накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідального за виконання рішення суду, штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину суми якого стягнути на його (заявника) користь.

Клопотання обґрунтовував тим, що у звіті не зазначені порядок та спосіб виконання рішення суду, а саме немає відповідей на запитання: яким саме чином відповідач встановив, що заробітна плата відповідно до довідки Прокуратури Донецької області становить 12 973,04 грн.; які складові заробітної плати при цьому враховані, а які ні і чому; не згадано додаток до довідки, який є її невід`ємною частиною і в якому вказані помісячно суми заробітної плати зі всіма її складовими за останні 2 роки роботи (саме такий період визначений у ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» як підстава для перерахунку пенсії); чи встановлені якісь обмеження пенсії. На думку заявника, відповідач повинен роз`яснити, якими чином він встановив суму заробітної плати та пенсії, якими підрахунками керувався.

Також зазначав, що у довідці та додатку до неї вказано, що за 2 роки (тобто з жовтня 2017 року по вересень 2019 року) його заробітна плата складала всього 1 576 632,46 грн. З розбивкою по місяцям: у 2017 році: жовтень 57 036,05 грн., листопад 66 355,24 грн., грудень 82 649,76 грн.; у 2018 році: січень 201 694,43 грн., лютий 56 091,78 грн., березень 56 403,17 грн., квітень 47 370,95 грн., травень 52 308,22 грн., червень 50 722,31 грн., липень 57 628,86 грн., серпень 51 127,99 грн., вересень 49 244,78 грн., жовтень 50 869,22 грн., листопад 62 021,42 грн., грудень 71 628,80 грн.; у 2019 році: січень 49 640,12 грн., лютий 52 486,06 грн., березень 46 478,99 грн., квітень 51 776,34 грн., травень 51 575,51 грн., червень 55 105,24 грн., липень 53 263,49 грн., серпень - 105 233,60 грн., вересень 97 920,13 грн. Помісячно сума збігається із загальною.

Вважав, що виходячи зі способу обчислення пенсії, що визначений ч. 4 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (згідно з якою середньомісячна сума виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60), якщо Прокуратура Донецької області видала довідку за останні 2 роки, то загальну суму виплат слід поділити на 24 місяці. (Якщо з ч. 20 ст. 86 цього Закону вбачається сім підстав для перерахунку пенсії працівникам прокуратури, однією з них є за кожні 2 відпрацьованих роки, то ніякої іншої довідки, окрім як сумарної зарплати за 24 місяця з розбивкою помісячно зі всіма складовими, видати не могли.)

Судом також встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 0540/6919/18-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суд від 06.02.2019 року та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неповної виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) у розмірі 35418,50 грн. щомісячно; зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) без обмеження максимального розміру - у сумі 35 418,50 грн. щомісячно.

Розглянувши звіт про виконання рішення суду суд виходить з наступного.

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 цього Кодексу, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які врегульовані розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 383).

Відповідно до ст. 3811 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 3823 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 зазначеного Кодексу суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 1291 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 1291 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3823 вказаного Кодексу суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3822 цього Кодексу.

Звіт подано без додержання встановлених процесуальних вимог.

Так, в порушення вимог ч. 2 ст. 3822 Кодексу адміністративного судочинства України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, не містить: відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання (п. 5 ч. 2); перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому (п. 7 ч. 2).

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року (з урахуванням ухвали суду від 26.11.2025 року зазначено, зокрема, наступне:

«Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року в справі №7-р(ІІ)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення визначено, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Частинами 2 4 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.».

Отже, в рішенні суду чітко зазначені положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», якими мав керуватися орган Пенсійного фонду України при виконанні рішення суду.

Однак, поданий до суду звіт про виконання рішення суду не містить відомостей про те, коли (дата) та яким саме чином, з огляду на наведені положення Закону, виконано рішення суду, зокрема:

- чи був органом Пенсійного фонду України врахований вибір заявника, про який йдеться в наведених положеннях Закону. Якщо так, то який саме вибір врахований, в якому документі він викладений;

- за які календарні місяці роботи підряд був взятий розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії заявнику;

- як визначена середньомісячна сума виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії (зокрема, яку формулу застосовано при її визначенні; які складові заробітної плати та за який період включені, а які ні і з яких підстав, якщо такі обставини мали місце);

- з якої саме суми вирахувано 90 відсотків та, відповідно, визначено розмір пенсії;

- чи були до пенсії позивача застосовані обмеження пенсії максимальним розміром.

Крім того, до звіту не додано докази, що підтверджують обставини, зазначені у ньому, зокрема не додано жодних розрахунків, у тому числі з пенсійної справи позивача.

В матеріалах справи містяться листи, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на звернення заявника надавало відповіді щодо виконання рішення суду.

Проте зазначені листи це виключно відповіді боржника на запити стягувача, які не можуть замінювати звіт, що подається до суду суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення суду, та який має відповідати встановленим вимогах щодо звіту.

З огляду на наведене та зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 3 ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 3823 Кодексу половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 7 ст. 3823 вказаного Кодексу з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 3823 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачена можливість зменшення судом розміру штрафу або звільнення від його сплати, що здійснюється за клопотанням суб`єкта владних повноважень на підставі відповідних доказів.

Так, ч. 5 ст. 3823 Кодексу визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Отже, накладення штрафу у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту, неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, - є обов`язком суду. Це направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.

Специфіка штрафної санкції в даному випадку полягає в тому, що штраф накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду, яким не забезпечено виконання судового рішення та який відповідальний за діяльність очолюваного ним державного органу. Накладення на такого керівника штрафу є мірою покарання, а тому обов`язок суду накласти штраф може бути реалізований лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про невиконання судового рішення без поважних причин, умисне його невиконання, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, яка свідчить про його ухилення від виконання рішення суду.

Поданий до суду звіт (з його недоліками) унеможливлює встановлення судом наявності/відсутності таких обставин.

З огляду на наведене накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду у даній справі, штрафу було би передчасним.

Це є підставою для звільнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від накладення штрафу (на даному етапі).

У зв`язку з цим відповідне клопотання про накладення штрафу (як передчасне) задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту, і доказів виконання судового рішення в повному обсязі матеріали справи не містять, тому, виходячи з наведених вимог законодавства, суд також дійшов висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень нового строку подання звіту про виконання судового рішення.

Встановлення строку подання звіту про виконання судового рішення належить до адміністративного розсуду суду, який застосовується судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 3821 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 3822, 3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Звільнити керівника зазначеного суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від сплати штрафу.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року у справі № 200/4788/20-а протягом десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Ухвала в частині відмови у прийнятті звіту набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В решті ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2025 року.

Суддя Т.В. Логойда