Справа № 320/31553/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Київ справа №320/31553/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Спейс Інвест» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Буд Спейс Інвест» (далі по тексту також позивач, ТОВ «Буд Спейс Інвест») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту також відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 04.07.2023 №134572 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 04.08.2022 його визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку із зазначенням про отримання податкової інформації про невідповідність трудових ресурсів фактичним можливостям надання послуг відновлення благоустрою в задекларованих обсягах та оформлення операцій з придбання від ризикових контрагентів-постачальників ТОВ «Сталеві Металоконструкції-7», ТОВ «Хака».

Позивач пояснив, що для спростування обставин відповідності його критеріям ризиковості платника ПДВ було подано документальне підтвердження з відповідним пакетом документів. Проте, спірним рішенням з урахуванням отриманих від ТОВ «Буд Спейс Інвест» інформації та документів позивача визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивач зазначив, що у спірному рішенні відповідачем вказано про придбання товару у контрагентів ТОВ «Тібіліт» та ТОВ «Інжинірингова Компанія Планета-Буд», тобто контрагентів, відмінних від зазначених у попередньому рішенні про відповідність позивача платником ПДВ.

На думку позивача, означені рішення не містять жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до переліку ризикових платників за ознакою пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та не містить жодних доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.

Позивач наголошує на невідповідності його критеріям ризиковості платника податку з огляду на реальність ведення ним господарської діяльності, наявність діючих ліцензій на будівельні та монтажні роботи, здійснення трудової діяльності висококваліфікованими спеціалістами.

Крім того, позивач наголосив на тому, що ним не здійснювались господарські операції з означеними вище контрагентами станом на 04.08.2022 та на 04.07.2023.

На думку позивача, наведені відповідачем у спірному рішенні обставини визнання його таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку є помилковими, суб`єктивними, невмотивованим, зробленими виключно на підставі аналізу даних інформаційних баз даних контролюючого органу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 (суддя Шевченко А.В.) відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі перебуванням судді Шевченко А.В. у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 (суддя Балаклицький А.І.) прийнято до провадження справу та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з повторним автоматизованим розподілом справу передано на розгляд судді Дудіну С.О., що підтверджується відповідним протоколом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що спірним рішенням позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості із зазначенням ознаки ризиковості п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

На переконання відповідача, спірне рішення було прийнято правомірно, а тому відсутні підстави для його скасування.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

ТОВ «Буд Спейс Інвест» (ідентифікаційний код 42544128, місцезнаходження: 04011, м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 53) зареєстроване в якості юридичної особи з 10.10.2018, що підтверджується інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 04.07.2023 №134572 позивача визнано таким, що відповідає Критеріям ризиковості платника податку з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 22.06.2023 №1. Підставою зазначено пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку з кодами 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

В означеному рішенні вказано, що інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, стосується придбання за період з 01.01.2022 по 04.07.2023 у контрагентів з ідентифікаційними кодами 40190039 та 40446294.

Також відповідач зазначив про ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність його критеріям ризиковості платника податку згідно переліку.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цього рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів, визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі по тексту також Порядок №1165, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено такі критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банку / небанківського надавача платіжних послуг, крім рахунків у Казначействі (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну / розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД / ДКПП / умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може / які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 27 Порядку №1165 визначено, що комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абзац 8 пункту 40 Порядку №1165).

Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, у якому зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Отже, право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність / невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».

Тобто, Порядок №1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Зокрема, такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 16.02.2021 у справі №280/3235/20.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Верховний Суд у вищевказаній постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Ухвалою суду від 05.11.2024 про прийняття справи до провадження від відповідача було витребувано копію спірного рішення та копії усіх документів, на підставі яких воно були прийнято (у тому числі, податкова інформація, докази на підтвердження наявності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Тібіліт» () та ТОВ «Інжинірингова компанія Планета-Буд» () у період з січня 2022 року по липень 2023 року, тощо)

Однак, вказані вимоги суду відповідачем виконані не були та, зокрема, протокол засідання комісії, на якому було прийнято спірне рішення ГУ ДПС у м. Києві, не надано, що, в свою чергу, унеможливлює надання оцінки його змісту.

Як зазначено вище, у спірному рішенні зазначено про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зі змісту положення пункту 6 Порядку №1165 вбачається, що форма рішення, визначена у додатку 4, застосовується комісією регіонального рівня як у разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, так і за результатами розгляду поданих платником податків документів під час вирішення питання про виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:

- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або

- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 20__ р. №.

У спірному рішенні зазначено, що Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку №1165 з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 22.06.2023 №1 прийняте рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Підстава - пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, з кодами 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

В графі «Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» вказано тип операції - «придбання» за період з 01.01.2022 по 04.07.2023 у контрагентів з ідентифікаційними кодами 40190039 (ТОВ «Тібіліт») та 40446294 (ТОВ «ІК Планета Буд»).

Проте, суд звертає увагу на те, що у тексті спірного рішення відсутнє посилання на джерела інформації, відповідно до яких відповідач встановив ризиковість операцій позивача, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Верховний Суд також неодноразово висловлював позицію, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо.

Так, у постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд вказав, що «висновки про відсутність у контрагентів (по «ланцюгу» постачання) трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Окрім того, суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів, незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Відтак, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

За умови невстановлення податковим органом наявності замкненої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Тобто лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями».

Аналогічний правовий викладений Верховним Судом у постановах від 19.03.2021 у справі №460/143/19, від 19.03.2021 у справі № 460/143/19, від 29.06.2023 у справі №420/1552/21, від 05.07.2023 у справі № 160/10973/22 та інших.

Згідно з пунктами 44-46 Порядку №1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Верховний Суд у пункті 65 постанови від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Водночас, у спірному рішенні таке обґрунтування відсутнє, що, в свою чергу, унеможливлює дослідження судом питання правомірності покладених в його основу висновків.

В свою чергу, позивач стверджує, що господарські операції з контрагентами ТОВ «Тібіліт» та ТОВ «ІК «Планета Буд» є реальними.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами господарської діяльності позивача за КВЕД 2010 є: 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 62.01 Комп`ютерне програмування; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 63.12 Веб-портали; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 69.10 Діяльність у сфері права; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 Рекламні агентства; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Позивач має ліцензію від 26.06.2019 №35-Л на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслудків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, в якій зазначено перелік робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (СС2, СС3).

Наказом ТОВ «Буд Спейс Інвест» від 30.12.2020 №5-ш затверджено та введено в дію штатний розпис з 01.01.2021 у кількості 7 штатних одиниць.

Наказом ТОВ «Буд Спейс Інвест» від 30.06.2021 №1-ш затверджено та введено в дію штатний розпис з 01.07.2021 у кількості 7 штатних одиниць.

Наказом ТОВ «Буд Спейс Інвест» від 30.07.2021 №2-ш затверджено та введено в дію штатний розпис з 01.08.2021 у кількості 8 штатних одиниць.

Наказом ТОВ «Буд Спейс Інвест» від 30.09.2021 №3-ш затверджено та введено в дію штатний розпис з 01.10.2022 у кількості 6 штатних одиниць.

Наказом ТОВ «Буд Спейс Інвест» від 30.12.2021 №4-ш затверджено та введено в дію штатний розпис з 01.01.2022 у кількості 9 штатних одиниць.

Для здійснення господарської діяльності позивач орендує складське приміщення згідно договору суборенди складського приміщення від 01.04.2021 №0104-О у ФОП ОСОБА_1 та додаткових угод від 01.04.2022, від 01.04.2023, передане позивачу у користування актом приймання-передачі від 01.04.2021.

Означене складське приміщення відображене у звітності за формою 20-ОПП.

Крім того, відповідно до договорів про співробітництво від 21.02.2021 №7/02/ЩС/21, від 21.02.2022 №12/02/ЩС/22-ЮЦ, від 21.08.2022 №7/02/ЩС/23-ЮЦ укладених між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Стаійлінг» позивачу надано право тимчасового спільного користування об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 04111, м. Київ, вул. Д. Щербаківського, 53.

Позивач зазначив, що в межах в межах господарської діяльності за КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) протягом 2020-2022 років виконував роботи за кодом ДКПП 41.00.40-00.00 «Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт)», а саме: відновлення елементів благоустрою території, реконструкція елементів благоустрою території, ремонт покрівлі комплексу по виготовленню поліграфічних фарб. На означені роботи позивачем виписувались та реєструвались податкові накладні.

На підтвердження виконання будівельних робіт матеріали справи містять копії:

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акт виконаних будівельних робіт, відомість ресурсів до означеного акта за грудень 2021 року, складені та підписані позивачем як замовником та ТОВ «Геко» як підрядником;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акт виконаних будівельних робіт, акт вартості устаткування за жовтень та за грудень 2020 року, складені та підписані позивачем як замовником та ТОВ «Дамиріс» як підрядником;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акт виконаних будівельних робіт за листопад, грудень 2021 року, складені та підписані позивачем як замовником та ТОВ «Комплекс-В» як підрядником, ТОВ БФ «Комфорттаун» як генпідрядником

Також позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг з фарбувально-розміточних робіт за грудень 2021 року, складених та підписаних позивачем як замовником таких послуг та ТОВ «ДП Аквахім», ПП «Комунбудсервіс» як виконавцем, актів надання послуг з реконструкції елементів благоустрою та про виконання робіт за вересень 2021 року виконавцями ТОВ «Мегабуд 2014», акт прийому-передачі викоаних робіт виконавцем ТОВ «Стоік ЮА», акт здачі-прийняття виконаних робіт виконавцем ФОП Проценко В.П. та рахунок.

Для виконання робіт позивачем придбавались товари у постачальника ПП «Комунбудсервіс», про що свідчить видаткова накладна від 10.01.2022.

Між позивачем (покупець або замовник) та ТОВ «Сталеві металоконструкції-7» (постачальник) укладено договір від 15.09.2021 №15092021, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця модульну споруду туалету (товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вартість товару. Найменування, ціна, кількість та технічні характеристики товару визначені у специфікації №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Вартість товару визначається у специфікації №1.

Також між позивачем (покупець або замовник) та ТОВ «Сталеві металоконструкції-7» (постачальник) укладено договір від 15.09.2021 №15092021-1, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця модульну споруду (душова) (товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вартість товару. Найменування, ціна, кількість та технічні характеристики товару визначені у специфікації №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Вартість товару визначається у специфікації №1.

Також між позивачем (покупець або замовник) та ТОВ «Сталеві металоконструкції-7» (постачальник) укладено договір від 17.09.2021 №17092021, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця модульну споруду туалету (товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вартість товару. Найменування, ціна, кількість та технічні характеристики товару визначені у специфікації №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Вартість товару визначається у специфікації №1.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії означених договорів та специфікацій, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, платіжні доручення.

Між позивачем (підрядник) та ТОВ «Укрспецрест АВР АЦІЯ» (замовник) укладено договір підряду від 08.07.2020 №0807/20-02, за умовами якого підрядник зобов`язується за дорученням замовника виконати роботи, визначені цим договором, а замовник зобов`язується належним чином прийняти виконані роботи згідно умов договору. Обсяг і зміст робіт та інші вимоги, що ставляться до робіт, які є предметом цього договору, визначаються проектною документацією замовника, а ціна, строки виконання та найменування робіт визначається у додатках до цього договору.

Відповідно до договірної ціни сторони домовились про виконання робіт з відновлення елементів благоустрою території по вул. Літаковій, 11 (капітальний ремонт) у м. Харкові та напроти будинку №94 по вул. Плеханівській в м. Харкові.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію розрахунків загальновиробничих витрат з означених робіт, довідок про вартість виконаних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів, акта вартості устаткування за травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад 2021 року, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Хака» (постачальник) укладено договір поставки від 12.04.2021 №12/04, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, поставити та передати у власність покупця товар, визначений цим договором, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

На підтвердження поставки товару за означеним договором позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних (будівельні матеріали).

Оплата за товар здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, на підтвердження чого матеріали справи містять копії платіжних доручень.

ТОВ «Хака» виписано на адресу позивача податкові накладні.

Придбані позивачем товари відображені на рахунку 631 та контрагентами позивача ТОВ «Сталеві металоконструкції-7», ТОВ «Хака» виписані на такі товари/роботи/послуги податкові накладні, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем долучено до матеріалів справи докази направлення на адресу відповідача документів на підтвердження невідповідності його критеріям ризиковості платника.

Тобто, позивачем долучено до матеріалів справи копії первинних документів, складених за результатами здійснених господарських операцій з контрагентами ТОВ «Хака» та ТОВ «Сталеві металоконструкції-7», зазначеними у рішенні від 04.08.2022 №28153 як ризикові.

Водночас, відповідач при винесенні спірного рішення з урахуванням наданих позивачем документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Хака» та ТОВ «Сталеві металоконструкції-7», зазначив про відповідність його критеріям ризиковості платника податку, зазначивши контрагентів, відмінних від вказаних у рішенні від 04.08.2022 №28153, операції з якими визнано як ризикові, а саме: контрагентів з ідентифікаційними кодами 40190039 (ТОВ «Тібіліт») та 40446294 (ТОВ «ІК Планета Буд»), відомості щодо яких були відсутні у рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку від 04.08.2022 №28153.

Дослідивши зміст спірного рішення, суд звертає увагу на те, що у ньому зазначено про наявність інформації, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку по контрагентам, відмінним від тих, які були зазначені у рішенні від 04.08.2022 №28153, на виконання якого позивачем подавались пояснення щодо невідповідності його критеріям ризиковості платника податку, чим порушено принцип правової визначеності рішення суб`єкта владних повноважень з огляду на невизначеність та непередбачуваність такого рішення.

Крім того, у спірному рішенні не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції з відповідними контрагентами та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Також відповідачем не вказані конкретні періоди, в межах яких були здійсненні позивачем господарські операції з відповідними контрагентами.

Суд зауважує, що обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом розгляду, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що було проаналізовано усі подані документи і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувався орган пенсійного фонду при прийнятті такого рішення.

Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про прийняття негативного для особи рішення з огляду на наслідки, які це потягне.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З приводу зазначеного є сталою позиція Верховного Суду, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 826/6528/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 10.01.2020 у справі № 2040/6763/18).

Водночас, спірне рішення не містить чітких обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення податкової інформації, передбаченої пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також не повідомлено в судовому процесі відомостей щодо того, в якому виді така інформація існувала на час прийняття комісією спірного рішення та чи існувала взагалі.

Означені обставини, на переконання суду, свідчать про безпідставність та протиправність прийняття відповідачем спірного рішення.

Відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що рішення відповідача, в якому не наведені мотиви його прийняття, свідчить про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, призводять до непрозорості та непередбачуваності дій відповідачів, які перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у м. Києві від 04.07.2023 №134572 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, суд зазначає таке

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач неправомірно включив позивача до переліку ризикових платників податку, суд вважає, що у даному випадку у ГУ ДПС у м. Києві відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, а задоволенню позову у цій частині направлено виключно на ефективний захист порушених прав та повернення позивача у те становище, у якому він перебував до прийняття відповідачем спірних рішень.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.08.2023 №21.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.07.2023 №134572 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Спейс Інвест» (ідентифікаційний код 42544128) критеріям ризиковості платника податку.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю Буд Спейс Інвест» (ідентифікаційний код 42544128) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Буд Спейс Інвест» (ідентифікаційний код 42544128, місцезнаходження: 04011, м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 53) судові витрати у сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.