Справа № 335/9835/25
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9835/25 2-а/335/173/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Рябчинський Д.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Постановою №763 від 06.08.2025 р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн..

Згідно змісту постанови №763, 17.07.2025 року. о 07 год. 50 хв. у АДРЕСА_1 , позивач при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено акт від 17.07.2025 р.. В протоколі про адміністративне правопорушення позивач вказав, що військовий квиток загубив. Свою провину не визнав. В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військо-облікового документа від 17.07.2025 року.

Позивач вважає Постанову №763 протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із втратою військового квитка, позивач пред`явив застосунок «Резерв +» з мобільного пристрою, зокрема в якому наступна інформація: QR код, дата народження, РНОКПП, категорія обліку, дійсний до, тип відстрочки, ТЦК та СП про наявність електронного військо-облікового документа та зокрема про наявність відстрочки за п.2 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім того у позивача були наявні медичні документи про його стан здоров`я та повідомляв уповноважених осіб, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

Не дивлячись на це, уповноважені особи відповідача взяли позивача на свій військовий облік, направили його на медичний огляд військо-лікарської комісії (попри діючої відстрочки) та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що процедура перевірки військово-облікових документів визначається Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою КМУ від 16.05.2024 №560. Пункт 559 Постанови №559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у томи числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Таким чином, перевірка військово-облікового документа в паперовій формі здійснюється шляхом надання особою такого документу для перевірки. Водночас перевірка військово-облікового документа в електронній формі здійснюється шляхом зчитування QR коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі у вигляді інформаційного повідомлення.

Військово-обліковий документ позивача у системі «Резерв +» був доступний з 29.05.2024 року(дати уточнення даних).

Позивач станом на 17.07.2025 р. мав сформований чинний військово-обліковий документ в електронній формі, а відтак, він був доступний для перевірки шляхом зчитування QR коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості військово-облікового документа в електронній формі.

Акт про відсутність військово-облікового документу від 17.07.2025 року, згідно якого позивач не мав при собі військово-облікового документу, засвідчений лише підписами осіб, які здійснювали перевірку не є беззаперечним підтвердженням факту непред`явлення ним військово-облікового документу.

На підставі викладеного позивач просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову №763 від 06.08.2025 року у справі про адміністративне правопорушення з за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 06.08.2025 р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

2. Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 06.10.2025 року адміністративний позив ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Рябчинського Д.А. до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою судді від 15.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рябчинського Д.А. про поновлення строку на подання позову про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Поновлено ОСОБА_1 строк на подання позову про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в особі - адвоката Рябчинського Д.А. до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та відкрито провадження.

Встановлено відповідачу строк 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Призначено розгляд справи на 24.10.2025 р. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.3 ст.210-1 КУпАП за результатами розгляду якої винесено постанову про адміністративне правопорушення №763 від 06.08.2025 року.

29.10.2025 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відзив на позовну заяву у якому зазначає наступне.

17.07.2025 року о 07 год.50 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів на мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 17.07.2025 року.

Уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 №527 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 06.08.2025 року. о 09:00 год в приміщені за адресом АДРЕСА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , вказав, що військовий квиток загубив. Свою провину не визнав.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 17.07.2025 року.

Розглянув матеріали справи, встановлено, що своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги п.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.8 ст.4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні діє особовий період.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Заяв, клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату, залучення адвоката не надходило.

Щодо твердження позивача, що він не повідомлений належним чином про час та місця розгляду справи.

На другій сторінки протоколу про адміністративне правопорушення прямо зазначено «повідомляємо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 09 год. 00 хв. 06.08.2025 року за адресом: АДРЕСА_2 . Стоїть дата 04.08.2025 року та особистий підпис ОСОБА_1 .

Щодо твердження позивача, що він надав для перевірки військово-обліковий документ в електронній формі.

Будь яких доказів того, що при перевірки документів 17.07.2025 р. ОСОБА_1 надав військово-обліковий документ в електронній формі, не має. Про це він також не зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 лише вказав, що військовий квиток загубив. В зв`язку з чим і було складено акт про відсутність військово-облікового документу 17.07.2025 року.

Щодо твердження позивача про здійснення відео фіксації процесу перевірки документів.

Лише з 01.09.2025 року, згідно з наказом Міністерства оборони України , співробітники ТЦК та СП зобов`язані використовувати боді - камери для відео фіксації під час перевірки документів, встановлення облікових даних та вручення повісток. Також відповідно до 2 розділу IV Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - відео фіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України 06.08.2024 р. №532 зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.09.2024 р. за №1391/42736, строк зберігання на сервері фото - відеозаписів з портативних відео реєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача представник відповідача вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, на виконання ухвали суду від 15.10.2025 року відповідачем надані копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

07.11.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому зазначає, що відповідач не навів переконливих аргументів правомірності оскаржуваної постанові, як і наявності складу адміністративного правопорушення за яке останній притягнутий до відповідальності.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17.07.2025 року о 07 год.50 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 17.07.2025 року.

Уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 №527 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 06.08.2025 року о 09:00 год в приміщені за адресом АДРЕСА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що військовий квиток загубив. Свою провину не визнав.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується його особистим підписом у протоколі №527 про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи знаходиться акт про відсутність військово-облікового документу від 17.07.2025 року.

Як вбачається з постанови №763 за справою про адміністративне правопорушення від 06.08.2025 року, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановив, що 17.07.2025 року о 07 год.50 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 17.07.2025 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні діє особливий період.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період. Диспозиція вказаної норми є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII.

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 у № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закону № 3543, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Частиною десятою статті 1 Закону № 3543 (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 3633-IX від 11 квітня 2024 року) було передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16.05.2024 № 559 затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку № 559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Відповідно до абзацу другого пункту 82 та пункту 9 Порядку № 559 формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

До функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 26.12.2023, прямо відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 235 КУпАП і накладати адміністративні стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з частиною 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянув матеріали справи, встановлено, що своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу У країни про адміністративне правопорушення.

Станом на час винесення постанови заяв, клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату, залучення адвоката від ОСОБА_1 не надходило.

Про наявність поважної причини неприбуття за викликом ОСОБА_1 , не повідомив.

Отже, відповідачем забезпечено право позивачу бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відсутності правопорушника справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 оповіщений своєчасно про місце, дату та час розгляду справи та від нього не надійшло ніяких клопотань справу було розглянуто по суті.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про дату розгляду справи та міг скористатися правом прийняття участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавати докази та пояснення. Однак, своїм правом не скористався.

Також з матеріалів доданих до відзиву відповідачем слідує, що судом встановлено, що відповідачем дотримано процедуру притягнення позивача до відповідальності за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Під час розгляду даної справи позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відтак, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не свідчать про протиправність винесеної постанови, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу у межах санкції цієї статті.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення справи, виходячи з вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 159, 229, 241-246, 255, 268, 269, 286, 288, 293, 294, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Рябчинського Дмитра Андрійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 .

Представник позивача - адвокат Рябчинський Дмитро Андрійович, адреса: 69019, місто Запоріжжя, вулиця Рекордна, будинок 34-а, прим.48.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_8 , тел. НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя: А.В. Воробйов