Справа № 240/23233/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/23233/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті передбаченої Законом № 2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого за період з 09.02.2021 по 31.08.2022 за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 підвищення до пенсії за період з 07.06.2022 до 19.08.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати нарахованого за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 за період з 09.02.2021 по 31.08.2022 підвищення пенсії, а саме за період з 07.06.2022 до 19.09.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії за ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 09.02.2021 та зобов`язано проводити таке нарахування і виплату щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 07.06.2022. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2024 у справі № 295/17163/23 стягнуто на його користь 183555,08 грн неодержаної за життя пенсіонерки суми. Фактична виплата цієї суми відбулася лише 19.09.2025. При виплаті компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати не нарахована і не виплачена, хоча затримка перевищувала один місяць.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що виплата заборгованості у розмірі 183555,08 грн була проведена 19.09.2025 у повному обсязі після надходження бюджетного фінансування. Відповідач стверджує, що не порушив строки виплати, оскільки діяв у межах законодавства та порядку черговості, затримка була зумовлена обмеженнями бюджетного фінансування. Відповідач вказує, що рішення суду не містило вимоги про нарахування компенсації, а вини органу в затримці виплати не встановлено. Кошти на виплату пенсій надходять від Пенсійного фонду України, а Головне управління лише формує списки одержувачів.

Позивач 04.11.2025 подав відповідь на відзив, у якій вказав, що виплачена сума не є разовим платежем, а є сумою щомісячних періодичних виплат за період з 09.02.2021 по 31.08.2022, кожен прострочений щомісячний платіж підлягає окремому компенсуванню, затримка сталася з вини відповідача, виплата через Казначейство не звільняє орган Пенсійного фонду від обов`язку нарахувати та виплатити компенсацію, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 09.02.2021 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, передбаченому статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 09.02.2021 призначати та щомісячно виплачувати ОСОБА_2 таке підвищення в розмірі двох мінімальних заробітних плат, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Вказане рішення набрало законної сили 07.06.2022, а виконавчий лист № 15932_2022 видано судом 12.07.2022.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 01.12.2023 єдиним спадкоємцем за заповітом після її смерті є ОСОБА_1 .

У зв`язку з невиплатою за життя пенсіонерки нарахованої суми підвищення до пенсії рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2024 у справі № 295/17163/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 183555,08 грн неодержаної за життя ОСОБА_2 суми підвищення до пенсії за період з 09.02.2021 по 31.08.2022. Це рішення набрало законної сили 23.04.2024, виконавчий лист видано 25.04.2024.

Виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира забезпечувалось Державною казначейською службою України. Фактична виплата суми 183555,08 грн здійснена 19.09.2025 за розрахунковим документом № 1505319 від 18.09.2025.

При здійсненні цієї виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати (індексація) не нараховувалась і не виплачувалась. На запит позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 30.09.2025 відмовилось повідомити про нарахування такої компенсації або обґрунтувати причини її ненарахування.

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п. 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Доводи відповідача, що виплата заборгованості за підвищення до пенсії на виконання судового рішення має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані як сума щомісячних періодичних платежів за період з 09.02.2021 по 31.08.2022 і є доходом у розумінні статті 2 Закону № 2050-ІІІ.

Оскільки несвоєчасне нарахування та виплата підвищення до пенсії відбулися внаслідок протиправної бездіяльності органу Пенсійного фонду, встановленої рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_2 має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати цієї суми.

У статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 цього Кодексу суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд акцентує увагу, що правовідносини, які виникли у справі, стосуються права на отримання компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 , яке виникло у позивача саме з моменту відкриття спадщини - 12.10.2022, але не за період життя спадкодавця.

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою присуджених відповідно до судових рішень сум підвищення до пенсії, на яке мала право ОСОБА_2 , не була їй нарахована за час життя і відповідно не була успадкована її сином.

Суд зазначає, що право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи, тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, тобто нарахування компенсації втрати доходів, припиняються.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням обставин цієї справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати підвищення до пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2024 у справі № 295/17163/23, допустив протиправну бездіяльність, а отже, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21, зобов`язання провести нарахування та виплату такої компенсації за період з 12.10.2022 по день фактичної виплати 19.09.2025.

Решта доводів учасників справи не мають істотного значення для висновків суду по суті заявлених позовних вимог. Необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, п. 29).

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за час затримки виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заборгованості з підвищення до пенсії за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 у справі № 240/23446/21 за період з 12.10.2022 по день фактичної виплати - 19.09.2025.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 26 листопада 2025 р.

26.11.25