Справа № 380/22262/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 рокусправа № 380/22262/25
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (80600, Львівська обл., Золочівський р-н., м. Броди, вул. Щурата 8, ) про визнати протиправними дії, визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якій просить суд визнати протиправними дії начальника відділу Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мазурик Надії Михайлівни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 78877781 від 29.10. 2025 року з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 32000,00 гривень; визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 78877781від 29.10 2025 року з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 32000,00 гривень.

Ухвалою від 11.11.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків шляхом долучення до позовної заяви квитанції про сплату судового збору у розмірі 6056,00 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 20.11.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 постійно замовляла кошти з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 380/1780/25. 28.10.2025 на рахунок військової частини НОМЕР_1 поступили необхідні кошти для виконання вищезгаданого рішення, про що було повідомлено відповідача, тому військовою частиною негайно було виплачено нележні кошти ОСОБА_1 . Відповідач 29.10.2025 виніс постанову ВП № 78877781 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн всупереч вимогам ч. 4 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження. Просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у письмовому відзиві на позов. Відповідач зазначає, що виконавчий збір має бути стягнутий у будь якому разі, якщо виконавчий документ поданий на виконання до виконавчої служби, оскільки боржником добровільно виконано рішення суду не було, а добровільне виконання рішення суду це коли боржник самостійно, без примусу з боку виконавців виконує вимоги, зазначені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Це може відбутися одразу після розгляду справи або в інший час, але до початку примусового виконання. Такий спосіб дозволяє уникнути стягнення додаткових витрат, в тому числі і виконавчого збору, оскільки стягнення виконавчого збору є обов`язковим, коли документ пред`явлено на виконання до виконавчої служби. В процесі виконання виконавчого провадження державний виконавець 29.10.2025 виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн. Що стосується дати винесення постанови про стягнення виконавчого збору, то відповідно до розділу 13 Закону України «Про виконавче провадження» пункт 10-2 ч.4 «визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану», а тому на вказаний час, постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена у процесі виконання виконавчого провадження, а не лише при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору як і стягнення витрат виконавчого провадження є частиною примусового виконання виконавчого документа, а тому має бути сплачено в обов`язковому порядку. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

На виконанні у Бродівському відділі державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження за номером АСВП: 78877781 з метою виконання виконавчого листа №380/1780/23 від 08.05.2025 виданого Львівським окружним адміністративним судом про «зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 23.05.2022 року по 19.05.2023 року, грошової допомоги для оздоровлення на 2023 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначивши їх розміри виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного (2022, 2023) року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб » №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

18.08.2025 державний виконавець відділу виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №АСВП 78877781, яку скеровано боржнику для виконання та стягувачу для відома.

29.10.2025 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

Частиною другою статті 74 Закону №1404-VІІІ обумовлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону №1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону №1404 державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Пунктом 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено випадки коли виконавчий збір не стягується.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору вчинені відповідно до Закону №1404.

Щодо твердження позивача про те, що військовою частиною НОМЕР_3 постійно вживалися виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/1780/25, суд зазначає наступне.

Виконавчий лист №380/1780/23 від 08.05.2025, який виданий Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення надійшов до відділу 15.08.2025.

18.08.2025 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з цієї постановою боржнику (військовій частині НОМЕР_1 ) надано строк до десяти робочих днів з моменту її винесення для добровільного виконання.

Відповідач стверджує, що в процесі виконання виконавчого провадження державний виконавець неодноразово здійснював телефонні дзвінки до представника військової частини щодо виконання виконавчого документа про нарахування та виплату коштів ОСОБА_1 . Із відповідей боржника (військової частини НОМЕР_1 ) встановлено, що виконавчий документ не виконується оскільки відсутні кошти для даних виплат.

25.08.2025 військова частина НОМЕР_1 направила лист помічнику командувача - начальнику Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про виділення коштів для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/1780/25, про що було повідомлено Бродівський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області 17.10.2025.

Військова частина НОМЕР_1 постійно замовляла кошти для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 380/1780/25.

28.10.2025 на рахунок військової частини НОМЕР_1 по КЕКВ 2800 поступили необхідні кошти для виконання вищезгаданого рішення, про що було відповідача.

Військова частина негайно виплатила нележні кошти ОСОБА_1 у сумі 73848,01 на його рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією № 807 від 29.10.2025, яка була направлена у відділ Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 04.11.2025.

Таким чином, виконання від 09 травня 2025 року відбулося після винесення постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2025.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що виконавчий документ виконано але, не у добровільний термін, який передбачений законом для даного виду виконання виконавчих документів (немайнового характеру).

З огляду на викладене, Військова частина НОМЕР_1 , як сторона виконавчого провадження, не виконала обов`язку щодо виконання рішення суду в добровільному порядку, в межах встановленого законодавством терміну державного виконавця про самостійне виконання ним рішення.

Доказів добровільного виконання позивачем рішення суду в межах встановленого законодавством терміну державного виконавця про самостійне виконання ним рішення військова частина НОМЕР_1 суду не надала.

Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі №380/1780/25 не було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (18.08.2025), тому державний виконавець 29.10.2025 керуючись ст.ст. 3, 27, 40 Закону № 1404-VIII правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що станом на час розгляду вказаної справи державний виконавець не прийняв постанови про закінчення виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу.

Суд наголошує, предметом спору у вказаній справі є дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанова від 29.10.2025.

Аргументи ж позивача у позові зводяться до неможливості своєчасного виконання рішення суду, які могли б бути покладені в основу обґрунтування, якщо б предметом спору була постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку прийняття постанови про стягнення виконавчого збору .

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята відповідно до Закону України Про виконавче провадження, а позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяБрильовський Роман Михайлович