Справа № 200/1764/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року справа №200/1764/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 р. у справі № 200/1764/24 (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати №14028/82411/5005/40 щодо ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року;

- зобов`язати відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01 жовтня 2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 200/1764/24 позовні вимоги задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати №14028/82411/5005/40 щодо ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити ОСОБА_1 нарахування щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року та виплатити заборгованість на рахунок, відкритий у АТ Державний ощадний банк України на ім`я ОСОБА_1 ; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (Дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набрало законної сили 19 серпня 2024 року, виконавчі листи по справі видано 02 вересня 2024 року.

02 січня 2024 року від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка обґрунтована тим, що згідно до довідки відповідача від 12.11.2024 року №0500-0202-8/109109 про розмір нарахованих щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 за період з 01.10.2022 по 31.08.2024, заборгованість за вказаний період складає 163 011,73 грн, проте наразі позивачу заборгованість по страховим виплатам не виплачена, тобто рішення суду не виконано, а права позивача продовжують порушуватись. Представник позивача просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2024 року у справі № 200/1764/24 та зобов`язати відповідача у місячний строк подати звіт про виконання цього судового рішення до Донецького окружного адміністративного суду.

07 січня 2025 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 200/1764/24 виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, зокрема, з урахуванням індексації страхових виплат, проведено розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн. Відповідач зазначив, що кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних та страхових виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою. Видатків для фінансування заборгованості з страхових виплати за рішеннями суду у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2024 року № 1156, за окремою бюджетною програмою не передбачено. Таким чином, виплата нарахованої доплати по страховим виплатам за період з 01.10.2022 року по 31.08.2024 року в сумі 163 011,73 грн., буде фактично здійснена після отримання відповідного фінансового ресурсу з Державного бюджету України.

07 січня 2025 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду задоволено частково заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 200/1764/24, попередити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.

08 квітня 2025 року від відповідача до суду надійшов звіт про виконання рішення суду, у якому відповідач зазначив, що Головним управлінням на виконання рішення суду з 01.09.2024 проведено розрахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 за встановлений страховий випадок у розмірі 7 768,25 грн, виконано розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн. Доплата, нарахована за рішенням суду, за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн, як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Виплата означених коштів у 2025 році буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено.

Відповідач зазначив, що Головним управлінням на адресу розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України було спрямовано листи з проханням виділити кошти на проведення передбачених у поточному бюджетному році вищеозначених розрахунків від 06.11.2024 № 0500-0401-5/107080 та 02.04.2025 № 0500-0401-5/29887. Станом на теперішній час отримано відповідь від Пенсійного фонду України щодо можливостей виплати заборгованості згідно законодавства: лист від 18.12.2024 № 2800-030402-9/78107 (до суду не надано).

08 квітня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про заміну способу та порядку виконання рішення суду, в обґрунтування якої представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 склав 163 011,73 грн. Доплата, нарахована за рішенням суду, за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн, як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік, який на теперішній час не затверджено, в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Ураховуючи викладене, зважаючи на тривале (майже 1 рік) невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2024 року у справі № 200/1764/24 в частині виплати заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.10.2022 по 31.08.2024, те що стягувач є пенсіонером та літньою особою (стягувач 1952 року народження), інвалідом 3 гр. згідно довідки МСЕК від 18.09.2001р., а також належить до соціально-малозахищеної групи населення, а також наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання з метою ефективного захисту конституційного права позивача на соціальний захист та належного виконання рішення суду на підставі ч. 3 ст. 383-3 КАС України, представник позивача просить суд змінити спосіб виконання цього рішення в частині зобов`язання відповідача виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період 01.10.2022 по 31.08.2024 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 у розмірі 163 011 (сто шістдесят три тисячі одинадцять) грн. 73 коп.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року задоволено заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 200/1764/24, яке набрало законної сили 19.08.2024 року, у частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість зі страхових виплат, яка виникла за період 01.10.2022 по 31.08.2024 (дата відновлення страхової виплати 01.09.2024), на рахунок, відкритий у АТ Державний ощадний банк України на:

«стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 у розмірі 163 011 (сто шістдесят три тисячі одинадцять) грн 73 коп».

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В скарзі зазначає, зокрема, що зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Головним управлінням, на виконання рішення суду з 01.09.2024 проведено розрахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 за встановлений страховий випадок у розмірі 7 768,25 грн.

Виплата щомісячної страхової виплати проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру страхових виплат на поточний банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Головним управлінням, на виконання рішення суду, ОСОБА_1 виконано розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн.

Доплата, нарахована за рішенням суду, за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн., як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу

Головне управління у справі, яке є боржником, не відмовляється виплачувати позивачу суму перерахованої заборгованості зі щомісячних страхових виплат у відповідності до рішення суду.

Головне управління зазначає, що представником позивача у клопотанні про зміну способу та порядку виконання судового рішення не наведено конкретних обставини, що унеможливлюють та ускладнюють виконання судового рішення у справі № 200/1764/24.

Головне управління не відмовляється виконувати рішення, на виконання рішення суду визначило суму заборгованості зі щомісячних страхових виплат та здійснено виплату страхових виплат позивачу, які проводяться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру страхових виплат в розмірі 7 768,25 грн.

Бюджетні видатки органів Пенсійного фонду, зокрема Головного управління, формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату соціальних виплат у поточному бюджетному році та здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України як єдиного безальтернативного джерела фінансування, поза межами бюджетних асигнувань поточного року. Тобто страхові виплати на виконання рішення суду здійснюються Головним управлінням виключно за рахунок коштів Державного бюджету. Інших фінансових джерел, крім зазначених, для здійснення виплат Головним управлінням законодавством не передбачено.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування означеної категорії виплат до повноважень керівника територіального органу Пенсійного фонду України не входять.

Виплата означених коштів у 2025 році буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку. На сьогоднішній день бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено.

Таким чином, виплата нарахованої доплати по страховим виплатам за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 в сумі 163 011,73 грн., буде фактично здійснена після отримання відповідного фінансового ресурсу з Державного бюджету України.

Зі свого боку з метою забезпечення своєчасних розрахунків по борговим зобов`язанням та виділення коштів на ці цілі, Головним управлінням на адресу розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України було спрямовано листи з проханням виділити кошти на проведення передбачених у поточному бюджетному році вищеозначених розрахунків від 06.11.2024 № 0500-0401-5/107080 та 02.04.2025 № 0500-0401-5/29887 (додаються). Станом на теперішній час отримано відповідь від Пенсійного фонду України щодо можливостей виплати заборгованості згідно законодавства: лист від 18.12.2024 № 2800-030402-9/78107 .

Змінивши спосіб виконання рішення суду із зобов`язання здійснити виплату заборгованості зі щомісячних страхових виплат на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, суд першої інстанції, фактично змінить рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та має вирішити питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання Головного управління вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум заборгованості зі щомісячних страхових виплат не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, тобто неможливо змінити спосіб та порядок виконання рішення суду у спосіб, який просить позивач, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі №200/1764/24.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 200/1764/24 зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити ОСОБА_1 нарахування щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року та виплатити заборгованість на рахунок, відкритий у АТ Державний ощадний банк України на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набрало законної сили 19 серпня 2024 року, виконавчі листи по справі видано 02 вересня 2024 року.

Розрахунок заборгованості зі щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2022 по 31.08.2024 склав 163 011,73 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1-3, 5-6 статті 382-1 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3 цього Кодексу.

За приписами частин 1 та 2 статті 382-2 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За частиною 1-3, 9 статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Так, з 19.12.2024 положення частини 1 статті 378 КАС України встановлюють, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням здійснено розрахунок та нарахування відповідної виплати (пенсії), що підлягає виплаті позивачу, а також повідомлено про необхідність виділення нарахованої суми коштів для виконання судового рішення.

Отже, станом на час вирішення питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, як в суді першої, так і апеляційної інстанції рішення суду, не виконано відповідачем в повному обсязі, нарахована заборгованість позивачеві не виплачена.

Колегія суддів звертає увагу, що з 19.12.2024 положення ст. 378 КАС України чітко визначають, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про необхідність змінити порядок і спосіб виконання судового рішення у даній справі на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень належних позивачу виплат.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 р. у справі № 200/1764/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 27 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

А.А. Блохін