Справа № 500/4687/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4687/25

27 листопада 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС в Тернопільській області №2690-п від 10.12.2024,

визнати протиправними дії ГУ ДПС в Тернопільській області щодо проведення невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "Імпорт Тайм" на підставі наказу ГУ ДПС в Тернопільській області №2690-п від 10.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі спірного наказу була проведена перевірка позивача, за результатами якої складено акт №1215/19-00-07-02/42926441 від 31.01.2025. При цьому, відповідач зазначив, що про початок проведення перевірки позивач був повідомлений 10.12.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також шляхом надіслання повідомлення в електронний кабінет позивача, про відповідач долучив до відзиву докази.

Позивач вважає, що вказана перевірка була проведена відповідачем без встановлених законодавством підстав, а тому такі дії відповідача слід визнати протиправними.

Так, відповідач всупереч вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України розпочав перевірку раніше дозволеного строку (30 днів) після вручення позивачу наказу про проведення перевірки. Вказані обставини унеможливили надання позивачем документів бухгалтерського та податкового обліку відповідачу, які підтверджують задекларовані позивачем показники фінансово-господарської діяльності позивача в обревізований період, що зумовило необґрунтовані висновки акту перевірки 1215/19-00-07-02/42926441 від 31.01.2025.

11.08.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати причини поважності пропуску цього строку, які об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати відповідні докази на їх підтвердження.

18.08.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку в якій зазначає, що про обставини повідомлення позивача про підстави проведення перевірки, а також про час, з якого почався обчислюватись строк для початку проведення перевірки йому стало відомо лише 31.07.2025 з долучених до відзиву доказів відповідачем, тому пропустив строк для оскарження протиправних дій відповідача та спірного наказу з поважних причин та вважає за необхідне клопотати перед судом про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою суду від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

08.09.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ДПС у Тернопільській області просить відмовити у задоволенні позову, так як наказ ГУ ДПС у Тернопільській області від 10.12.2024 №2690-п винесено на підставі норм діючого законодавства, а позовні вимоги ТОВ "Імпорт-Тайм" є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

А відтак, Головним управлінням ДПС у Тернопільській правомірно проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" (), результати якої оформлені Актом 31.01.2025 №1215/19-00-07-02/42926441 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" () щодо дотримання податкового законодавства в частині податку на додану вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 задекларованого в попередніх звітних періодах та в частині податку на прибуток підприємств вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023".

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

На підставі підпункту 13-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДПС у Тернопільській області прийнято наказ від 10.12.2024 №2690-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" () з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині податку на додану вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого в попередніх звітних періодах та в частині податку на прибуток підприємств вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" (), результати якої оформлені Актом 31.01.2025 №1215/19-00-07-02/42926441 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" () щодо дотримання податкового законодавства в частині податку на додану вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 задекларованого в попередніх звітних періодах та в частині податку на прибуток підприємств вартість за період з 01.01.2022 по 31.12.2023".

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Імпорт-Тайм":

1. п.44.1, ст.44, п.п.134.1.1, п.134.1, ст.134 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із наступними змінами і доповненнями), в результаті чого ТОВ "ІМПОРТ-ТАЙМ" занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на суму 19265826 грн, в тому числі за 2022 рік на суму 2137 311 грн та за 2023 рік на суму 17128 515 грн.

2. п.44.1, п.44.2 ст.44, 192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість який підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 24721 грн, а саме за:

- березень 2022 року у сумі 1155 грн,

- липень 2022 року у сумі 1000 грн,

- серпень 2022 року у сумі 1656 грн,

- листопад 2022 року у сумі 4271 грн,

- серпень 2023 року у сумі 16639 грн.

3. п.44.1, п.44.2 ст.44, 192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість у загальній сумі 379 грн, а саме за:

- липень 2022 року у сумі 379 грн.

Не погоджуючись із наказом Головного управління ДПС у Тернопільській області №2690-п від 10.12.2024 та вважаючи протиправними дії Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо проведення невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "Імпорт Тайм" на підставі наказу №2690-п від 10.12.2024, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Призначення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача слугував підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статі 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 79.2, 79.3, 79.5 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

В свою чергу, пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Під час розгляду справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постанові 02 вересня 2020 року у справі №820/3426/16, яка полягає у тому, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу на те, що невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

З урахуванням наведеного, податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Конституції України, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак зобов`язаний був вчинити дії аби завчасно (в розумні строки) проінформувати платника податків про початок проведення перевірки щодо нього.

Поряд з цим, суд також зазначає, що головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

За правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Суд зазначає що на адресу ГУ ДПС у Тернопільській області 09.07.2024 надійшов лист слідчого управління ГУНП в Тернопільській області від 08.07.2024 №10887/9/2-2024 (вх. ГУ ДПС №4122/5 від 09.07.2024) щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 25.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК та виниклій необхідності проведення документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ "ІМПОРТ-ТАЙМ" ().

З метою отримання інформації та її документального підтвердження на адресу ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ" () рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит про надання пояснень та документів від 10.07.2024 №11806/6/19-00-07-02-04. Однак, даний запит посадовими особами ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ" () не отримано, згідно довідки про причини повернення - повернуто за закінченням терміну зберігання 26.07.2024.

Враховуючи наведене, на адресу ГУ НП в Тернопільській області направлено запит на встановлення місцезнаходження ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ" () та його посадових осіб від 05.08.2024 №3869/5/19-00-07-02-06. Відповідь ГУ НП в Тернопільській області не надходила.

ГУ ДПС у Тернопільській області 23.08.2024 оформлено повторно рекомендованим листом з повідомленням про вручення запит про надання інформації та її документального підтвердження на адресу ТОВ "ІМПОРТ- ТАЙМ" () за №14641/6/19-00-07-07-04. Однак, за результатами виходу за юридичною адресою з метою вручення запиту, а саме м. Тернопіль вул. Микулинецька буд. 3А, не встановлено ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ" () та його посадових осіб за місцезнаходженням.

ГУ ДПС у Тернопільській області повторно направлено запит на адресу ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ"» () від 13.09.2024 №17144/6/19-00-07-02-04 із вимогою надати інформацію та її документальне підтвердження для з`ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку результатів господарських операцій за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, а саме:

1. господарські договори, укладені з контрагентами;

2. фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

3. документи, що засвідчують про транспортування продукції (товарно транспортні накладні, залізничними накладні, а у разі перевезення продукції власним транспортом - шляхові листи);

4. відомості щодо відображення операцій із придбання ТМЦ в складському обліку, умови зберігання та транспортування ТМЦ;

5. документи що засвідчують про проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО та інші);

6. відомості щодо наявності (відсутності) заборгованості по проведених операціях на початок та відповідно кінець періоду в якому вони були здійснені, а також стан розрахунків на дату надання пояснень.

Однак, даний запит посадовими особами ТОВ "ІМПОРТ - ТАЙМ" () не отримано, згідно довідки про причини повернення - повернуто за закінченням терміну зберігання 02.10.2024.

Так, відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Підпунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Суд зауважує, що ТОВ "Імпорт-Тайм" ні на запити, ні для проведення перевірки не надано документи, що підтверджують показники відображені у податковій та фінансовій звітності.

Повідомлення щодо проведення перевірки від 10.12.2024 №418 та копію наказу контролюючого органу від 10.12.2024 №2690-п направлено засобами поштового зв`язку 10.12.2024 листом з повідомленням про вручення та засобами електронного зв`язку до електронного кабінету. Згідно довідки поштового зв`язку про причини повернення/досилання лист повернуто за закінченням терміну зберігання 27.12.2024.

Згідно квитанції про доставку в електронний кабінет - доставлено 10.12.2024.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПКУ, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків. Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог Законів №851-IV "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 та №2155-VIII "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017.

Верховний Суд неодноразово наголошував на обов`язку платника податків отримувати кореспонденцію та надавати документи під час перевірок, зокрема Верховним судом сформовано правовий висновок щодо даного питання у Постанові від 19.06.2025 року у справі №420/35627/23.

Верховний Суд зазначив, що законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків:

1. надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем);

2. особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 45.2 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС у складі ВС зазначила: добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

У цій же постанові Судова палата виснувала, що обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику, зокрема повідомлення - рішення у спосіб, визначений статтями 42, 58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДПС у Тернопільській області №2690-п від 10.12.2024 та дії Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо проведення невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "Імпорт Тайм" на підставі наказу №2690-п від 10.12.2024 в спірних правовідносинах є правомірними та такими, що відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, а доводи позивача не спростовують вказаних висновків суду.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 27 листопада 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт-Тайм" (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 3А, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46008, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.