Справа № 400/11446/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 р. № 400/11446/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ,
провизнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2025 №03, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивачка) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі-відповідач-1) та до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі-відповідач-2) про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 27.10.2022 № 78 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити пенсію за віком з 08.08.2025 року та зарахувати позивачці всі періоди роботи згідно трудової книжки від 06.01.1987 НОМЕР_1 , та згідно довідок від 09.07.2025 року № П-211/09.03/4-04 та від 09.07.2024 року № П-328/09.03/4-04.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідачі протиправно не зарахував до її страхового стажу період її роботи зазначені в трудовій книжці від 06.01.1987 НОМЕР_1 , та згідно довідок від 09.07.2025 року № П-211/09.03/4-04 та від 09.07.2024 року № П-328/09.03/4-04. В наслідок цього, органом Пенсійного фонду України було прийнято рішення від 15.08.2025 про відмову їй у призначені пенсії за віком.

30.10.2025 від Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив аргументовано тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності було розглянуто заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 та 15.08.2025 прийнято рішення № 03, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. На день подання заяви про призначення пенсії вік Позивача становить 59 років 11 місяців.

До стажу не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 06.01.1987 НОМЕР_2 , оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 », що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).;-період роботи з 05.01.1987 по 01.07.1992 та з 02.07.1992 по 06.11.1996, згідно довідок від 09.07.2025 № П-211/09.03/4-04 та № П-328/09.03/4-04, які видані Архівним відділом Миколаївської районної військової адміністрації,оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 » Страховий стаж Позивача становить 23 роки 06 місяців 22 дні.

11.11.2025 відзив на позовну заяву подало Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому відповідач заперечив проти позову. Відзив обґрунтовано тим, що оскільки в трудовій книжці позивача містяться неточні записи про періоди роботи, а саме оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 »:- ОСОБА_1 надано довідки від 09.07.2025 №П-211/09.03/4-04 та №П-328/09.03/4-04, які видані Архівним відділом Миколаївської районної військової адміністрації,оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 »;- не зараховано виплати по безробіттю 25.05.2009 по 19.11.2009, з 15.12.2009 по 16.03.2010, оскільки не надано довідку про перейменування (реорганізацію) підприємства, тому позивачу необхідно було надати органу Пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу документи, визначені п. 3 Порядку № 637 які містять відомості про період роботи З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для зарахування періодів роботи згідно трудової книжки від 06.01.1987 НОМЕР_2 з 05.01.1987 по 01.07.1992 та з 02.07.1992 по 06.11.1996, з 06.11.1996 по 31.12.1997, період виплат по безробіттю 25.05.2009 по 19.11.2009, з 15.12.2009 по 16.03.2010.

Щодо позовних вимог про зарахування до стажу позивача періодів роботи з 01.09.1982 по 03.01.1987 (навчання), з 01.01.1998 по 20.09.2000, з 21.09.2000 по 11.03.2002, з 12 .03.2002 по 03.01.2003, з 07.04.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.02.2009, з 01.04.2009 по 14.05.2009, з 01.01.2010 по 15.03.2010 (безробіття), з 02.12.2013 по 31.08.2014, з 01.10.2014 по 01.10.2015, з 14.12.2015 по 08.09.2016 (безробіття), з 01.01.2019 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.05.2020, з 01.06.2020 по 30.09.2024, управління зазначає наступне, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними, у зв`язку з тим, що ці періоди були управлінням зарахований до страхового стажу в добровільному порядку.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивачка звернулась 08.08.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке 15.08.2022 року прийняло рішення № 03 про відмову у призначенні пенсії.

За результатами розгляду заяви про призначення пенсії та документів, доданих до заяви встановлено, що під час призначення пенсії за віком до страхового стажу не було зараховано:

-періоди роботи згідно трудової книжки від 06.01.1987 НОМЕР_2 , оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 », що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).;

-період роботи з 05.01.1987 по 01.07.1992 та з 02.07.1992 по 06.11.1996, згідно довідок від 09.07.2025 № П-211/09.03/4-04 та № П-328/09.03/4-04, які видані Архівним відділом Миколаївської районної військової адміністрації, оскільки ім`я « ОСОБА_2 », яке зазначено в трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 ».

Вважаючи протиправними рішення органів Пенсійного фонду України про відмову в призначенні їй пенсії, позивачка звернулася до суду з цим позовом. Так, позивачка переконана, що такими діями органів Пенсійного фонду України порушено її право на призначення та отримання пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV цей Закон набирав чинності з 01.01.2004.

Тому страховий стаж за період до 01.01.2004 обчислюється на підставі документів і в порядку, визначених законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, період роботи позивачки до 01.01.2004 може бути зарахований до страхового стажу лише на підставі документів і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відтак періоди роботи позивачки до 01.01.2004 згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» можуть бути зараховані до страхового (трудового) стажу на підставі документів, що їх підтверджують.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тому в разі наявності трудової книжки страховий стаж за періоди роботи до 01.01.2004 встановлюється на підставі відповідних записів у ній. При цьому на тривалість страхового стажу не впливає юридичний факт отримання чи не отримання застрахованою особою заробітної плати за відповідний період.

Позивачка при подані відповідачам заяв про призначення /перерахунок пенсії додала до них копію своєї трудової книжки та довідки видані Архівним відділом Миколаївської районної військової адміністрації.

Підставою для незарахування до страхового стажу відповідних періодів роботи позивачки в оскаржуваному рішенні вказано те, що на титульному аркуші зазначено ім`я позивачки російською « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявниці, у яких її ім`я російською « ОСОБА_2 ».

У трудовій книжці НОМЕР_2 , виданій 01.07.2003, зазначено дату народження її володільця ІНФОРМАЦІЯ_1 . Така ж дата народження вказана і в паспорті громадянина України позивачки серія НОМЕР_3 , виданого Очауівським МРВУМВС України в Миколаївській області.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що трудова книжка НОМЕР_4 належить позивачці, а її зміст підтверджує трудовий стаж саме позивачки.

При цьому суд врахував, що відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» прізвище, імена та по батькові громадян України виконуються державною мовою відповідно до правил українського правопису, передаються шляхом транслітерації за допомогою літер відповідного алфавіту згідно із звучанням державною мовою та не перекладаються іншими мовами.

Тобто невірний переклад імені громадянина України на іншу мову в офіційних документах не може бути підставою для визнання таких документів не чинними або для не застосування їх.

Відтак відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачці періоди її роботи, що зазначені у трудовій книжці НОМЕР_4 та довідках від 09.07.2025 № П-211/09.03/4-04 та № П-328/09.03/4-04, які видані Архівним відділом Миколаївської районної військової адміністрації на тій підставі, що зазначено ім`я позивачки російською « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявниці, у яких її ім`я російською « ОСОБА_2 », є протиправною.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній у період здійснення відповідних записів) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно п.1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п.4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п.4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

-сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

-після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення пенсії визначено ГУПФ України в Донецькій області має завершувати процедуру призначення пенсії за віком.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про переведення (призначення) пенсії за віком є ГУПФ України в Донецькій області має завершувати процедуру призначення пенсії за віком, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

Суд зазначчає, що ГУПФ України в Миколаївській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову в переведенні на спірну пенсію, а тому відсутні правові підстави для покладання на нього такого обов`язку.

Належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУПФ України в Донецькій області повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії за віком.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 20.10.2025, що міститься в матеріалах справи, підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008; ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (площа Соборна, 3, с. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання протиправними та скасування рішення від 15.08.2025 року №03, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати:

рішення про відмову у призначенні пенсії за віком Головного управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області від 15.08.2025 року №03.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

-зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу при призначені пенсії за віком період роботи згідно трудової книжки від 06.01.1987 НОМЕР_2 та з 05.01.1987 по 01.07.1992 та з 02.07.1992 по 06.11.1996 згідно довідок від 09.07.2025 року № П-211/09.03/4-04 та від 09.07.2024 року № П-328/09.03/4-04;

-повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 26 листопада 2025 року