Справа № 468/966/25
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/966/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчука С.В., секретаря Серака Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 по накладенню на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність оскарженої ним постанови, позивач вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він не отримував виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо, повістку отримала дружина, що на його думку не є належним повідомленням. Такий виклик вважає безпідставним, оскільки має довідку про відстрочку від мобілізації та своєчасно оновив свої данні в додатку «Резерв +» У зв`язку з цим позивач просив скасувати оскаржувану постанову №89 від 16.04.2025 року та закрити провадження у справі.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

07.05.2025 року позовна заява надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою від 07.05.2025 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткові докази.

Від позивача надійшла Телефонограма про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

12.05.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач на виклик за повісткою не з`явився. При цьому вважається, що позивач отримав виклик, оскільки поштове відправлення було вручено дружині. Витребувані судом в ухвалі про відкриття провадження документи відповідач не надав. Однак до відзиву долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

30.06.2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач на виклик за повісткою не з`явився. При цьому вважається, що позивач отримав виклик, оскільки поштове відправлення було вручено дружині. Витребувані судом в ухвалі про відкриття провадження документи відповідач не надав, вказавши, що витребувані матеріали перебувають на перевірці в Миколаївській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони. Однак до відзиву долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи (копію заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.04.2025, копію паспорту та РНОКПП позивача, копію постанови №89 від 16.04.2025 року, копію протоколу № 88 від 02.04.2025, копію інформації з додатку «Резерв +», копії свідоцтв про народження дітей позивача, копії штрихкодів Укрпошти, копію військово-облікового документу позивача, довідку про надання відстрочки від призову від 12.04.2025 №5/4887, відзив з додатками), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у зв`язку з його неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.01.2025 року на 14.00 год в порушення абз. 3 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Протокол складений у присутності позивача ОСОБА_1 та в тексті протоколу вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.04.2025 року о 14.30 год. В поясненні до протоколу позивач зазначив, що повістку через Укрпошту не отримував.

16.04.2025 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за його неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.01.2025 року на 14.00 год.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозиція ст. 210-1 КУпАП є бланкетною й тому потребує зазначення певного нормативного акту, вимоги якого порушуються при вчиненні інкримінованого особі за даною статтею порушення.

Також відповідно до ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Разом з тим позивач притягнений до адміністративної відповідальності за його неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення абз. 3 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Натомість позивач перебуває на військовому обліку, вчасно оновив свої данні, що підтверджується інформацією з додатку «Резерв +».

У зв`язку з цим викладені в протоколі та постанові діяння позивача не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та не порушують абз. 3 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того з матеріалів справи слідує, що позивач не отримував особисто відповідного виклику, натомість поштове відправлення з таким викликом було отримане дружиною позивача.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

При притягненні позивача до адміністративної відповідальності службові особи відповідача вважали, що позивач вважався таким, що отримав відповідний виклик згідно з положеннями процитованого вище нормативного акту, проте не врахували те, що позивач був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 26.01.2025 року, а відмітка про одержання повістки дружиною позивача була проставлена на поштовому відправленні 28.01.2025 року, тобто через два дні, коли позивач мав з`явитись за викликом і відповідно до процитованого вище саме день проставлення такої відмітки вважається днем вручення йому відповідного виклику. Отже вважається, що відповідний виклик позивач отримав через два дні, коли він мав з`явитись за таким викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не можна визнати вчасним та належним повідомленням про виклик.

Положення абз. 2 пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, в першу чергу, покликане дисциплінувати військовозобов`язаних та унеможливити протиправне ухилення їх від виконання своїх обов`язків щодо належного військового обліку, натомість відсутні достатні правові та фактичні підстави для автоматичного застосування вказаної норми до військовозобов`язаних, які належним чином перебувають на військовому обліку, вчасно уточнили свої облікові дані, в тому числі засоби телефонного зв`язку, та пройшли медичний огляд для визначення ступеню їх придатності до військової служби, оскільки вони, добросовісно виконавши покладені на них обов`язки щодо військового обліку, мають правомірні та обґрунтовані підстави очікувати того, що про необхідність більш предметного чи глибокого з`ясування їх облікових даних чи уточнення інших необхідних для військового обліку обставин вони будуть повідомлені особисто, в тому числі через заявлені ними при уточненні облікових даних засобами зв`язку.

Комплекс описаного вище свідчить про відсутність в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Що стосується наслідків скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності то, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За такого, скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) можливе лише тоді, коли оскаржена постанова винесена органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу.

В даному ж випадку постанова винесена органом (посадовою особою), правомочним вирішувати цю справу, тому відсутні підстави для направлення справи на новий розгляд.

У зв`язку з цим, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17 сформовано висновок про те, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За такого, виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду, ставка судового збору в даній справі має становити 605,60 грн., натомість позивачем сплачений судовий збір в більшому розмірі в сумі 1211,20 грн.

У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн. і позивач має право звернутись до суду з клопотаннями про повернення йому суми надміру сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову №89 від 16.04.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).

Повне рішення суду складене 18.09.2025 року.

Суддя