Справа № 159/4188/25
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 159/4188/25 пров. № А/857/39344/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,

секретаря судового засідання Квасниці М.М.,

представника позивача: Панасюк І.І.,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року у справі № 159/4188/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Панасюк Іван Іванович до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (43005, Волинська область, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

суддя в 1-й інстанції Смалюх Р.Я.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ковель ,

дата складання повного тексту рішення 08 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач), від імені якого діє представник Панасюк І.І. (далі представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4911233 від 07.06.2025, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (далі оскаржувана постанова).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року у справі № 159/4188/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування та визнання протиправної постанови ЕНА № 4911233 від 07.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач в особі уповноваженого представника оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не наведені чіткі обставини правопорушення, не конкретизовано звинувачення, зокрема не вказано при перевірці яких документів інспектор встановив порушення з боку позивача, до якого саме типу відноситься транспортний засіб, яким керував позивач, та яка саме категорія і нього відсутня у наданому посвідченні водія.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи про те, що 07.06.2025 інспектор 5 роти 1 батальйону Відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області прийняв постанову серії ЕНА № 4911233 якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що «07.06.2025 о 00.40 год , дорога М07382 км + 400 м, водій керував транспортним засобом з причепом Niewladow BR3, днз НОМЕР_1 повна маса якого перевищує 750 кг а саме становить 3500 кг згідно з реєстраційним документом на транспортний засіб серії СТР544802, при перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 1988 року народження є особою, що не має права керувати цим типом транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом».

На відеозаписі з бодікамери 475417 поліцейських, видно як поліцейський зупиняє транспортний засіб яким керує позивач. Обставин початку спілкування з водієм відразу після зупинки не зафіксовані на відеозаписах. На відеозаписах зафіксована процедура ознайомлення з документами позивача на право керування транспортними засобами (посвідченням водія) та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 днз НОМЕР_3 , та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - причепом НОМЕР_4 , днз НОМЕР_1 . Вивчивши зазначені документи поліцейський повідомив позивачу про відсутність у нього права керування цим складом транспортних засобів, оскільки у нього наявна категорія «СЕ», а склад транспортних засобів, якими керує позивач вимагає наявності категорії «С1Е».

Позивач заперечував позицію поліцейського. Після нетривалої дискусії з поліцейськими, під час якої також повідомлено про причини зупинку рух транспортного засобу в комендантську годину, поліцейський розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснив положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (51 хв відеозапису), позивач скористатись будь-яким з роз`яснених прав не бажав, повідомив, що оскаржить дії поліцейського у суді.

Копією посвідчення водія позивача НОМЕР_5 стверджується наявність у нього права на керування транспортними засобами категорій В1, В, С, СЕ.

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 стверджується, що автомобіль IVECO 70 C 18 днз НОМЕР_3 є транспортним засобом повна маса якого складає 7200 кг.

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 стверджується, що причеп Niewladow BR3, днз НОМЕР_1 є транспортним засобом повна маса якого складає 3500 кг.

Досліджуючи відеозаписи долучені до матеріалів справи суд першої інстанції встановив, що позивачу було повідомлено причину його зупинки, поліцейський оголосив суть порушення та якою нормою передбачена адміністративна відповідальність за таке порушення; роз`яснив права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

З постанови про адміністративне правопорушення видно, що подія відбулася 00.40 год, тобто у комендантську годину.

В копії оскаржуваної постанови містяться підписи позивача про те, що йому роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та передбачені ст. 268 КУпАП.

За висновками суду першої інстанції зупинка автомобіля позивача та розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувалися з дотриманням вимог чинного законодавства, порушення прав позивача передбачених ст. 268 КУпАП, судом першої інстанції не встановлено .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність у позивача права керування транспортних засобів категорії СЕ не надає права керувати складом транспортних засобів категорії С1Е. А тому, це свідчить про те, що позивач не мав права керувати составом транспортних засобів категорії С1Е (автомобіль IVECO 70 C 18 днз НОМЕР_3 + причеп Niewladow BR3, днз НОМЕР_1 ), що є адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши обставини вчиненого правопорушення на підставі поданих до суду матеріалів, заслухавши пояснення особи, суд дійшов наступних висновків.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У п. 2.13 ПДР зазначено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;

автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Суд першої інстанції встановив про те, що :

- автомобіль IVECO 70 C 18 днз НОМЕР_3 , яким керував позивач має повну масу 7200 кг, тому він відноситься до категорії С1;

- причеп Niewladow BR3, днз АС8646XF яким керував позивач має повну масу 3500 кг, тому він відноситься до категорії Е.

Дослідивши обставини вчиненого правопорушення на підставі поданих до суду матеріалів, заслухавши пояснення особи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Пунктом 2.1.а. ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.4.а. ПДР України водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

У даному випадку для керування транспортним засобом з напівпричепом водію потрібна категорія «СЕ». Копією посвідчення водія позивача НОМЕР_5 стверджується наявність у нього права на керування транспортними засобами категорій В1, В, С, СЕ.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом установлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення спростовується доказами наявними в матеріалах справи, а поліцейським при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови позивач мав права керування транспортними засобами на території України, відтак відповідачем неправомірно винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4911233 від 07.06.2025, за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3 400 грн., через що підлягає задоволенню з визнанням постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протиправною та скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, має бути здійснений розподіл судових витрат, понесених позивачем у суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 605,60 грн згідно із платіжною інструкцією № 0.0..1 від 17 червня 2025 року, за подання апеляційної скарги у цій справі сплатив судовий збір в сумі 908,40 грн згідно із платіжною інструкцією № 1.339979115.1 від 05 жовтня 2025 року, відповідно, судові витрати у розмірі 1514 грн (605,60 + 908,40) підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.139 ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року у справі № 159/4188/25 скасувати, та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ЕНА № 4911233 від 07.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту Патрульної поліції () судові витрати на сплату судового збору в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді І. В. Глушко
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 25.11.25