Справа № 440/12588/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 р. Справа № 440/12588/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 05.09.25 по справі № 440/12588/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/12588/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення стосовно заяви ОСОБА_1 від 11.06.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення за результатами такого розгляду.

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій останній просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 №11362 від 28.05.2025;

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 №11520 від 13.04.2025;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення за результатами такого розгляду з урахуванням висновків суду ухвалених в прийнятому рішенні;

- постановити та надіслати окрему ухвалу начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб та застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншої винної особи відповідальної за внесення відомостей до "Резерв +" та відповідальної за реєстрацію Повідомлень про відмову у наданні відстрочки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в справі №440/12588/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву ОСОБА_1 подану в порядку ст. 383 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ним очікувалось про виконання рішення суду про зобов`язання подати звіт, до якого буде додано рішення про надання відстрочки від призову, під час мобілізації прийняте ІНФОРМАЦІЯ_4 у спосіб та порядок визначений чинним законодавством України.

Крім того вважає, що вимога відповідача щодо надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який засвідчує відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є такою, що не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки законодавством такий витяг не передбачений.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що мають місце дії, які вчинені відповідачем у нових правовідносинах з позивачем (видати довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації), а не при виконанні резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/12588/24, отже заява позивача підлягає залишенню без задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 КАС України визначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Вказаний перелік не містить виключень та не передбачає альтернативних вимог до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 383 КАС України, заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Своєю чергою, визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті висновується, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що станом на дату розгляду заяви позивача рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/12588/24 є чинним та таким, що набрало законної сили.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/12588/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/12588/24.

Станом на 05.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 не подано звіт про виконання такого судового рішення.

Разом з тим, 29.05.2025 відповідачем подано до суду повідомлення про відмову в наданні відстрочки ОСОБА_1 від 28.05.2025 №11362.

У цьому повідомленні зазначено, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абзацу (за наявності) пункту 13 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

За результатами розгляду повідомлено, що протоколом від 05.04.2025 №42 комісія ухвалила рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, без видачі паперового бланку довідки.

Причини: відсутній військово-обліковий документ, який відповідно до додатку 6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, необхідний для внесення даних (серія та номер) до довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що вже коли заява про надання відстрочки від 11.06.2024 була подана та справа щодо бездіяльності перебувала на розгляді у Полтавському окружному адміністративному суді, пункт 58 Порядку №560 було доповнено реченням "Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі)" - постанова КМУ №1558 від 31.12.2024.

Зазаначено, що паперова копія військово-облікового документу в електронній формі, створеного за допомогою мобільного додатка "Резерв +", була додана до позовної заяви 24.10.2024 та містилась у матеріалах даної адміністративної справи.

Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі - Порядок № 559), не передбачено серії як окремого реквізиту документа. Даною постановою визначено існування номеру військово-облікового документа.

Пунктом 9 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Колегія суддів наголошує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/12588/24 суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та прийняти рішення за результатами такого розгляду.

Проте, судом не було зобов`язано відповідача прийняти конкретне рішення, також питання про видачу довідки про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації судом не досліджувалось.

Слід врахувати, що в межах розгляду заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України, суд не вирішує питання, які він вирішує під час ухвалення рішення відповідно до статті 244 КАС України, а саме, зокрема: 1) чи мають місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин тощо.

Також у межах розгляду заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України, суд не доходить висновків, які за своєю суттю є прийняттям рішення, тобто суд не вирішує ухвалою, постановленою протягом десяти днів з дня отримання заяви (в порядку статті 383 КАС України), фактично спір щодо зобов`язання відповідача видати довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, повідомлення відповідача №11362 від 28.05.2025 та №11520 від 13.04.2025 за своєю суттю не рішенням суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку мають місце дії, які вчинені відповідачем у нових правовідносинах з позивачем (видати довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації), а не при виконанні резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/12588/24, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, про відсутність підстав для винесення окремої ухвали за статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, оскільки відповідачем здійснено розгляд заяви позивача від 11.06.2024, що підтверджується повідомленням від 28.05.2025 №11362.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви поданої у порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року по справі № 440/12588/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 по справі № 440/12588/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов