Справа № 440/7517/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 р.Справа № 440/7517/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, повний текст складено 30.07.25 по справі № 440/7517/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ,) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, а саме просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5, яким застосовані штрафні санкції за порушення пунктів 1, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на суму 518672,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 №5 в частині грошового зобов`язання на суму 2665,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 21,32 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу , вважає його незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне: При постановленні судового рішення судом встановлено, що на вимогу контролюючого органу позивачем не надано Форму ведення обліку товарних запасів. І як наслідок, зроблений висновок про те, шо відповідачем правомірно застосована санкція за статтею 20 Закону №265/95-ВР (у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), але висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи. Так, під час проведення перевірки ФОП Московець наданий запит на надання документів та їх належним чином завірених копій б/н від 31.01.2024: - Банківських виписок за період з 01.10.2023 по 31.01.2024; - Приходних накладних (видаткових накладних) на товар, що знаходиться на реалізації; - Форма надходження товарів; - Договір оренди приміщення магазину. До відповідальності ФОП Московець був притягнутий за ненадання Форми ведення обліку товарних запасів, затвердженої наказом МФУ №446 від 03.09.2021 «Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осібпідприємців, у тому числі платників єдиного податку». В запиті, наданому в рамках перевірки, не йшлося про Форму ведення обліку товарних запасів. Невірне формулювання перевіряючими назви запитаного документа не може бути покладене в основу висновку про відсутність необхідного документа. Пунктом 44.6. ст.44 ПК України передбачено: у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності КАС ВС в постанові від 27.04.2022 у справі №20/13197/20 зазначив, що наслідки, передбачені п.44.6. ст.44 ПК України, стосуються документів, що відповідають сукупно наступним умовам: це документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, на підставі яких платник веде облік доходів, витрат та інших показників; безпосередньо пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань; їх зберігання є законодавчим обов`язком платника податків; а вимога щодо їх надання містилася у належно оформленому запиті контролюючого органу. Документ Форма ведення обліку товарних запасів в справі, що розглядається, не відповідає сукупно вказаним умовам, отже, знову ж таки, ненадання його не є підставою для висновку про відсутність. Враховуючи викладене, вважає , що судом при постановленні рішення зроблені висновки, що не відповідають обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставами для скасування судового рішення. Просить змінити рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі №440/7517/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

ГУ ДПС у Полтавській області , не погодившись із рішенням суду у частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу. Вказує , що під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою фактичного провадження діяльності: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за результатами співставлення банківської виписки, наданої позивачем в ході проведення перевірки та даних СОД РРО, встановлено, що 10.11.2023 та 09.01.2024 суб`єктом господарювання не забезпечено проведення розрахункових операцій на повну сумку покупки через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій при продажу товарів, розрахунок за які здійснено в безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів, а саме платіжних (банківських) карток та банківського терміналу, у тому числі: 460,0 грн (460.0 грн х 100%) за не проведення розрахункових операцій через ПРРО, за порушення вчинене вперше; 2205,00 грн (1470,0 грн х 150%) за не проведення розрахункових операцій через ПРРО, за кожне наступне вчинене порушення. Таким чином, ГУ ДПС у Полтавській області застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2665,00 гривень. Звертаємо увагу суду, що система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів. Таким чином, дані РРО, на які посилається контролюючий орган у фіскальних чеках, внесені у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, є цілісними та незмінними. Також, зазначаємо, що під час судового розгляду справи представником позивача було надано копію фіскального чека № від 09.11.2023, час: 17:14:33 на спростування висновків контролюючого органу щодо порушення платником п. 1 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР. Так, згідно податкової інформації з бази даних СОД РРО вищезазначений чек відображається у інформаційних системах податкового органу по ПРРО з фіскальним номером: по адресі провадження діяльності: АДРЕСА_3 . В той же час, звертає увагу на те, що вказаний чек не спростовує висновки контролюючого органу, зроблені за результатами проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з огляду на наступне: по-перше, наданий чек було видано по ПРРО з фіскальним номером: та за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_3 , тоді як перевірка проводилася за адресою: АДРЕСА_2 та досліджувалися дані ПРРО з фіскальним номером: ; по-друге, наявна розбіжність у датах проведення розрахункових операцій, так як, відповідно до банківської виписки, наданої ФОП ОСОБА_1 під час проведення перевірки за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_2 , в рядку № 8 за 11.11.2023 в колонці «Призначення платежу» вказано покриття по платіжних картках за 10.11.2023 на суму 650 грн, розрахункова операція на суму 190 грн відображається у базі даних СОД РРО по ПРРО з фіскальним номером: також за 10.11.2023 тоді як відповідно до копії чека, наданої позивачем, дата проведення розрахункової операції на суму 460 грн є 09.11.2023. Окрім цього, звертає увагу суду, що відповідно до інформаційних баз контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 використовуються 6 різних банківських рахунків. В той же час, твердження позивача про те, що ФОП Московцем використовується один банківський рахунок на дві адреси фактичного провадження діяльності не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/7517/24 в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні апеляційної скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги податкового органу.

Представник відповідача підтримав обґрунтування апеляційної скарги податкового органу та наполягав на її задоволенні, також просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено , що ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, введення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками, за результатами якої складено акт від 06.02.2024 №1382/16/31/РРО/ НОМЕР_1 /а.с.47-48, том 1/.

Відповідно до висновків акту встановлено порушення позивачем пунктів 1, 12, статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме:

- не забезпечено за 10.11.2023 та 09.01.2024 проведення розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій за продані товари, розрахунок за які здійснено в безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів, а саме: платіжних банківських карток та банківського терміналу. Загальна суму розрахункових операцій, що були здійснені з використанням електронних платіжних засобів та не проведені через ПРРО, становить 1930,00 грн;

- не забезпечено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 516007 грн (згідно з опису залишків товару), а саме: на дату закінчення перевірки не надано Форму ведення обліку товарних запасів, затверджену наказом МФУ №446 від 03.09.2021 "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку".

Згідно з розрахунком фінансових санкцій застосовані санкції:

- за порушення пункту 1 статті 3 Закону №265, а саме: не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, на суму 460,00 грн;

- за порушення пункту 1 статті 3 Закону №265, а саме: не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на суму 1470,00 грн у розмірі 2205,00 грн (1470,00 грн х150%);

- за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265, а саме: не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, у розмірі 516007,00 грн /а.с.59, том 1/.

За результатами зазначеної перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем штрафні санкції за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 518672,00 грн/а.с. 65-66, том 1/.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції дійшов висновку , що контролюючим органом неправомірно прийнято податкове-повідомлення рішення від 06.03.2024 №5 на загальну суму 2665,00 грн (460,00 грн + 2205,00 грн): 460,00 грн 100 %, 1470,00 грн х 150 % (повторне порушення), як зазначено у розрахунку штрафних санкцій), у зв`язку з чим спірне рішення підлягає скасуванню у цій частині.

При цьому , відмовляючи в іншій частині позову, суд першої інстанції виходив з того , що позивачем на вимогу контролюючого органу не надано Форму ведення обліку товарних запасів, тому відповідачем правомірно застосована санкція за статтею 20 Закону №265/95-ВР (у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), тобто оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5 в частині порушення позивачем пункту 12 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 06.03.2024 №5 на загальну суму 2665,00 грн, виходячи з наступного.

Приписами статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР) визначено, що розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну; реєстратор розрахункових операцій пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі Положення № 13, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У пункті 1 розділу I Положення № 13 визначено форму і зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

У додаткових поясненнях від 10.03.2025 позивачем зазначено, що при здійсненні господарської діяльності з продажу товарів ФОП Московець використовує програмний реєстратор розрахункових операцій Cashalot. Офіційне придбання зазначеного ПРРО підтверджується актами здачі приймання робіт (послуг) від ТОВ "ІНТЕЛЕКТ-ЦЕНТР-ГРУП" №ИЦГ009650 від 06.09.2023 та №ИЦГ009661 від 08.09.2023 /а.с.233-234, том 1/.

Згідно з інформацією податкової за Z-звітами /а.с. 187, том 1/: 09.11.2023 15:08:43 реалізовано товар на суму 150,00 грн; 10.11.2023 14:59:09 реалізовано товар на суму 190,00 грн. Проте за банківською випискою АТ "Райффайзен Банк" за період з 01.10.2023 по 31.04.2024 /а.с.160-172, том 1/: 11.11.2023 08:51 покриття по платіжних картках за 10.11.2023 на суму 650,00 грн. У зв`язку розбіжностями інформації у Z-звітах та банківської виписки податкова дійшла висновку про наявність непроведення позивачем 460,00 грн через ПРРО (650 грн - 190 грн).

У роздруківці ПРРО ФН (наданої позивачем) наведена інформація: продаж товару на суму 460,00 грн проведений через ПРРО ФН 09.11.2023 в 17:14, що підтверджується фіскальним чеком № /а.с. 238-239, том 1/.

У матеріалах справи наявні фіскальні чеки: № 09.11.2023 в 17:14:33 про продаж товару на суму 460,00 грн, а також за 09.11.2023 на суми 1,00 грн, 149,00 грн, за 10.11.2023 на суми 150,00 грн, 40,00 грн /а.с.40-44, том 2/; Z-звіти позивача за 09.11.2023 на суму 150,00 грн, 460,00 грн, за 10.11.2023 на суму 190,00 грн /а.с.47-50, том 2/.

Виходячи з наведених документів, сума за Z-звітами позивача за 09.11.2023 виходить 610,00 грн, за 09.11.2023 та 10.11.2023 800,00 грн; за фіскальними чеками за період 09.11.2023 610,00 грн, за 09.11.2023 та 10.11.2023 800,00 грн

Згідно з банківською випискою АТ "Райффайзен Банк" за період з 01.10.2023 по 31.04.2024 /а.с.160-172, том 1/: 10.11.2023 08:51 покриття по платіжних картках за 09.11.2023 на суму 150,00 грн, 11.11.2023 08:51 покриття по платіжних картках за 10.01.2023 на суму 650,00 грн. Загалом на суму 800,00 грн.

Тобто, за період 09.11.2023 та 10.11.2023 не існує більшої чи меншої суми від 800,00 грн.

Крім того, згідно з витягом з бази даних СОД РРО по ПРРО ФН : 09.11.2023 17:14:33 касовий чек (реалізація) товару на суму 460, 00 грн /а.с.26, том 2/.

Отже, у сукупності доказів доводи відповідача про непроведення позивачем 460,00 грн 09.11.2023 через ПРРО не підтверджені матеріалами справи.

Щодо суми 1470,00 грн суд зазначає наступне.

Згідно з інформацією податкової за Z-звітами /а.с. 188, том 1/: 10.01.2024 09:11:12 реалізовано товар на суму 1470,00 грн, проте, за банківською випискою АТ "Райффайзен Банк" за період з 01.10.2023 по 31.04.2024 /а.с.160-172, том 1/: 10.01.2024 08:31 покриття по платіжних картках за 09.01.2024 на суму 1470,00 грн. У зв`язку розбіжностями інформації у Z-звітах та банківської виписки податкова дійшла висновку про наявність непроведення позивачем 1470,00 грн через ПРРО.

Так, відповідно до роздруківки ПРРО ФН продаж товару на суму 1470,00 грн проведений через ПРРО ФН 09.01.2024 в 10:59, що підтверджується фіскальним чеком № /а.с. 239, том1/.

Також наявний у матеріалах справи фіскальний чек № 09.01.2024 10:59:31 про продаж товару на суму 1470,00 грн /а.с. 46, том 2/.

Z-звіт за 09.01.2024 на суму 1470,00 грн не наданий сторонами у справі у зв`язку з його відсутністю; наданий позивачем Z-звіт за 10.01.2024 на суму 1470,00 грн /а.с. 52, том 2/.

Водночас, згідно з банківською випискою АТ "Райффайзен Банк" за період з 01.10.2023 по 31.04.2024 /а.с.160-172, том 1/ зазначено наступне: 10.01.2024 08:31 покриття по платіжних картках за 09.01.2024 на суму 1470,00 грн /а.с. 161, том 1/.

Отже, у сукупності доказів доводи відповідача про непроведення позивачем 09.01.2024 1470,00 грн через ПРРО не підтверджені матеріалами справи.

У даній справі не є спірним питання щодо формування належним чином Z-звітів.

З матеріалів справи вбачається, що програма Cashalot дозволяє підключати додатковими декілька POS-терміналів до одного робочого місця касира, а також підтримує роботу декількох ПРРО на одному пристрої.

З роздруківки ПРРО "Статистика по чекам продажу" вбачається , що Програма Cashalot ФОП Московця підтримує роботу двох ПРРО ФН та ФН /а.с. 238, том 1/.

Доводи відповідача є безпідставними та не впливають на висновки суду в цій частині позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності прийняті прийняття податковим органом податкового-повідомлення рішення від 06.03.2024 №5 на загальну суму 2665,00 грн (460,00 грн + 2205,00 грн): 460,00 грн 100 %, 1470,00 грн х 150 % (повторне порушення), як зазначено у розрахунку штрафних санкцій), тому спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню у цій частині. Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

При цьому , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5 в частині грошового зобов`язання ( сума штрафних ( фінансових) санкцій(штрафу)) на суму 516 007,00 грн, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено фінансову санкцію за відповідні правопорушення, а саме: до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що до початку перевірки ГУ ДПС у Полтавській області складено запит на надання документів та їх належним чином завірених копій від 31.01.2024 (а.с.227, том1), згідно з яким керуючись підпунктами 20.1.2, 20.1.3, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, пунктами 85.2, 85.4, 85.8 статті 85 Податкового кодексу та в зв`язку з проведенням планової/позапланової документальної (фактичної) перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1 (господарський об`єкт магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 66) просили надати посадовим (службовим) особам органу ДПС у Полтавській області, які здійснюють перевірку у терміни до 11:00 год 01.02.2024 оригінали документів та їх копії (завірені згідно з чинним законодавством) за період перевірки, вказаного в наказі на проведення перевірки від 30.01.2024 №157-П, а саме:

1) банківські виписки за період з 01.10.2023 по 31.01.2024;

2) прихідні накладні (видаткові накладні) на товар, що знаходиться на реалізації;

3) форма надходження товарів;

4) договір оренди приміщення магазину.

Отримання податкової інформації контролюючими органами служби регламентується статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі по тексту - Порядок).

Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як зазначає позивач у позові та в судовому засідання , що запитані документи ним особисто 05.02.2024 були повністю надані податковому органу згідно запиту , а саме надані : видаткові накладні, товарні чеки , банківську виписку, виписки з програми , договір оренди (перелік наведений на а.с. 98-99).

Податковим органом не заперечується подання таких документів до податкового органу .

Представник податкового органу в судовому засіданні вказує , що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині слугував висновок податкового органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265, а саме не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, у розмірі 516007,00 грн., оскільки позивачем до податкового органу не надано витребуваних у запиті від 31.01.2024 документів , а саме обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Позивач в судовому засіданні вказує , що такий документ як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації» запитаний податковим органом у нього в той момент , коли він подавав 05.02.2024 витребувані документи , в самому запиті відсутнє вказання не необхідність подання саме документу як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації». На момент подання позивачем до податкового органу документів , такий документ як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації» у нього був відсутній при собі , тому в поясненнях від 05.02.2024 ним було про це зазначено. Витребуваний у запиті такий документ як «Форма надходження товару» трактована позивачем як первинні документи, що підтверджують надходження товарів, які знаходяться на реалізації , а тому саме такі документи надані до податкового органу. Також, позивач вказує , що ним ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та надав до суду надано форму ведення обліку товарних запасів на загальну суму 767624,00 грн (а.с. 177-179, том 1).

Представник податкового органу в судовому засіданні пояснив , що витребуваний у запиті документ «форма надходження товарів» фактично є документом «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації» , оскільки запит заповнювався вручну , то він у запиті називається по іншому .

Колегія суддів звертає увагу , що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на запит податкового органу прямо залежить від чіткого зазначенння контролюючим органом у запиті про надання документів та їх належним чином завірених копій чіткого переліку документів, які пропонується надати.

Колегія суддів зазначає , що передбачені пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України вимоги стосуються документів, що відповідають сукупно наступним умовам: це документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; на підставі яких платник веде облік доходів, витрат та інших показників; безпосередньо пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань; їх зберігання є законодавчим обов`язком платника податків; а вимога щодо їх надання містилася у належно оформленому запиті контролюючого органу.

У постановах від 24.02.2020 (справа №440/4443/18), від 27.04.2022 (справа №420/13197/20) Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме ненаданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 02 квітня 2025 року по справі № 540/1641/19.

Дослідивши запит на надання документів та їх належним чином завірених копій від 31.01.2024 (а.с.227, том1), колегія суддів дійшла висновку , що такий документ як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації» податковим органом не зазначений як документ який пропонується надати, тобто у позивача не виник обов`язок щодо надання такого документу як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації».

З урахуванням висновків Верховного Суду, суд зазначає, що відповідачем не доведено, що ним були витребувані від позивача саме документ під назвою «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації».

Вживання податковим органом різних назв документів, але при цьому вважаючи , що документ «форма надходження товарів» фактично є документом «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації», без зазначення у запиті конкретної назви документу як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації», який пропонується надати контролюючому органу є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Також, колегія суддів зазначає , що матеріали справи не містять підтвердження складання акту який засвідчує факт відмови позивача у надані такого документу як облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації під час проведення фактичної перевірки та складанні акту перевірки від 06.02.2024.

Тобто, контролюючим органом в порушення пункту 85.6. статті 85 ПК України не складено акт про відмову платника податків у наданні документів, що витребувані та пов`язані із предметом перевірки. Тобто, контролюючим органом належними та допустимими доказами не доведено факт не надання позивачем документів, що витребувались в ході фактичної перевірки.

Враховуючи вищенаведене те , що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5 в частині грошового зобов`язання ( сума штрафних ( фінансових) санкцій(штрафу)) на суму 516 007,00 грн слугував висновок податкового органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265, оскільки позивачем до податкового органу не надано витребуваних у запиті від 31.01.2024 документів , а саме обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, однак , як встановлено вище податковим органом у запиті від 31.01.2024 такий документ як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації» не зазначений як документ який пропонується надати, тобто у позивача не виник обов`язок щодо надання такого документу як «облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації», колегія суддів дійшла висновку щодо неправомірності встановленого порушення та безпідставності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 06.03.2024 №5 в частині грошового зобов`язання ( сума штрафних ( фінансових) санкцій(штрафу)) на суму 516 007,00 грн.

Однак, суд першої інстанції зазначеного вище не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині

На підставі наведеного , колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 № 5 в частині грошового зобов`язання на суму 516 007,00 грн.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 № 5 в частині грошового зобов`язання на суму 516 007.00 грн з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позову , визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 № 5 в частині грошового зобов`язання на суму 516 007.00 грн. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/7517/24 підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору в загальному розмірі 4 128.05 грн та підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316,317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/7517/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 № 5 в частині грошового зобов`язання на суму 516 007.00 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2024 № 5 в частині грошового зобов`язання на суму 516 007.00 грн.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/7517/24 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 4 128.05 грн .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 26.11.2025 року