Справа № 320/2374/25
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2374/25 Головуючий у І інстанції - Вісьтак М.Я.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування Довідки в частині, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 4.4 розділу IV «Висновки» та пункт 3.4. розділу III «Описова частина» Довідки Національного агентства з питань запобігання корупції від 01.11.2024 № 578/24 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , Начальником Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, в частині встановлення ознак незаконного збагачення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року закрито провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зазначено, що спірні правовідносини, які виникли у зв`язку з винесенням Відповідачем спірної Довідки в процедурі здійснення публічно-владних управлінських функцій і спірна Довідка стосується прав, обов`язків та охоронюваних законом інтересів Позивача, мають характер юридичного спору, який підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, помилковий висновок суду першої інстанції порушує право Позивача на захист, на доступ до суду, впливає на можливість захистити себе від негативного впливу на гарантоване право на повагу до свого приватного і сімейного життя, сферу трудової діяльності, оскільки спричинює втручання (негативний влив) на його ділову репутацію (суб`єкта декларування), що також може впливати на проходження публічної служби, перевірок при переведенні або призначенні на іншу посаду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що Довідка від 01.11.2024 № 578/24 про результати проведення повної перевірки поданої ОСОБА_1 декларації, яка містить в собі висновок про наявність у діях суб`єкта декларування ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, не може бути предметом розгляду адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

За визначенням, наведеним у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, виходячи із основних завдань та принципів, визначених нормами КАС України, вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин насамперед спрямоване на ефективний захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Дотримання принципу верховенства права полягає в тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, саме на адміністративні суди покладено обов`язок офіційного з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що і забезпечує ефективність такого захисту.

Так, спір у даній адміністративній справі виник у зв`язку із складенням НАЗК довідки про результати проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, поданої суб`єктом декларування.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).

Статтею 4 Закону № 1700-VII визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до підпункту 7-1 частини 1 статті 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

Види контролю під час перевірки декларацій визначені статтею 51-1 Закону № 1700-VІІ, відповідно до ч. 1 якої Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Повна перевірка декларацій Національним агентством здійснюється відповідно до положень статті 51-3 Закону № 1700-VІІ, частинами 2, 3 якої передбачено, що у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

У разі виявлення за результатами повної перевірки декларації ознак необґрунтованості активів Національним агентством надається можливість суб`єкту декларування протягом десяти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом із відповідними доказами. У разі ненадання суб`єктом декларування у зазначені строки письмових пояснень і доказів чи надання не в повному обсязі Національне агентство інформує про це Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру.

Процедуру проведення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначено Порядком проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 січня 2021 року № 26/21 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 листопада 2023 року № 256/23), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2021 року за № 158/35780 (далі - Порядок № 26/21).

Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку № 26/21 за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.

Пунктом 2 розділу VI Порядку № 26/21 установлено, що довідка повинна містити таку інформацію: підстави для проведення повної перевірки; дату початку та завершення строку повної перевірки; відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки; перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді; виявлені недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання); висновок за результатами повної перевірки.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку № 26/21 у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції Національного агентства та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції Національного агентства та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів апарату Національного агентства, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, передає інформацію та матеріали перевірки до такого структурного підрозділу.

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції інших органів, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у двох примірниках.

Пунктом 6 розділу VI Порядку № 26/21 передбачено, що у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок у двох примірниках.

Згідно з пунктами 9, 10 розділу VI Порядку № 26/21 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування. На офіційному вебсайті Національного агентства оприлюднюється довідка про результати проведення повної перевірки, у тому числі повторної, упродовж 10 робочих днів з дня її погодження, а також інформація про те, чи було направлено обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інші вжиті заходи реагування, крім конфіденційної інформації про фізичну особу та з дотриманням вимог статті 52-1 Закону.

Аналізуючи наведені норми закону у взаємозв`язку з оцінюванням алгоритму проведення самої процедури перевірки декларації та наслідками її завершення, Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 160/4098/22, від 06 квітня 2023 року у справі № 640/29515/21, від 15 червня 2023 року у справі № 240/24844/21 дійшов висновку, у разі виявлення у декларації недостовірних відомостей довідка про результати проведення повної перевірки декларації за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії, оскільки безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єкта декларування у вигляді виникнення обов`язку (подати відповідну декларацію з достовірними відомостями) у встановлений такою довідкою строк.

Так, спірна довідка містить владний припис НАЗК, що виданий ним на виконання владно-управлінських функцій, визначених статтею 51-3 Закону № 1700-VII, який стосується прав та інтересів Позивача та дія якого вичерпується його виконанням.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що довідка про результати проведення повної перевірки декларації є рішенням (актом індивідуальної дії) суб`єкта владних повноважень, у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, оскільки цю довідку видано НАЗК на виконання владних управлінських функцій, вона містить владний (обов`язковий) припис щодо конкретної особи (суб`єкта декларування), має строк та її дія вичерпується виконанням.

Факт оприлюднення на офіційному вебсайті НАЗК довідки про результати проведення повної перевірки, яка містить висновки щодо виявлення у декларації недостовірних відомостей суб`єкта декларування (Позивача), з огляду на її правовий статус особи, що займає особливо відповідальне становище, є втручанням в її особисте та/або сімейне життя, що гарантоване, приписами статті 32 Конституції України.

Підсумовуючи наведене, Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 160/4098/22, від 06 квітня 2023 року у справі № 640/29515/21, від 15 червня 2023 року у справі № 240/24844/21 зазначив, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку із винесенням НАЗК спірної довідки у процедурі здійснення публічно-владних управлінських функцій і така довідка стосується прав, обов`язків та охоронюваних законом інтересів Позивача, тому такі правовідносини мають характер юридичного спору, що підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Щодо висновку суду першої інстанції, що Довідка від 01.11.2024 № 578/24 про результати проведення повної перевірки поданої ОСОБА_1 декларації, не може бути предметом розгляду адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_1 у межах даного адміністративного спору оскаржує п. 3.4 розділу ІІІ «Описова частина» та п. 4.4 розділу IV «Висновки» Довідки № 578/24, у якій Національним агентством викладено обставини, встановлені під час її проведення.

Зокрема, у зазначеній Довідці вказано, що ОСОБА_1 через третю особу набув актив у розмірі 31 496 125,46 грн, що перевищує межу, встановлену ст. 368-5 КК України, та розцінюється як ознака незаконного збагачення.

На виконання ч. 7 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» уповноваженою особою Національного агентства було складено та затверджено обґрунтований висновок, який листом від 08.11.2024 № 403-01/84572-24 надіслано до Національного антикорупційного бюро України як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

У подальшому Національне антикорупційне бюро України листом від 20.11.2024 № 543-043/34732 повідомило Національне агентство з питань запобігання корупції, що на підставі отриманого висновку до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, та розпочато досудове розслідування.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що Довідка від 01.11.2024 № 578/24 містить в собі висновок про наявність у діях Позивача ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, тому не може бути предметом розгляду адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Верховний Суд у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 160/4098/22, від 06 квітня 2023 року у справі № 640/29515/21, від 15 червня 2023 року у справі № 240/24844/21 дійшов висновку, що у випадку виявлення недостовірних відомостей та за відсутності ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або закриття адміністративної чи кримінальної справи подальші правовідносини виникають лише між суб`єктом декларування та у зв`язку із винесенням НАЗК спірної довідки в процедурі здійснення публічно-владних управлінських функцій і така довідка стосується прав, обов`язків та охоронюваних законом інтересів Позивача, мають характер юридичного спору, який підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів звертає увагу, що як вже було зазначено раніше у Довідці від 01.11.2024 № 578/24 вказано, що ОСОБА_1 набув актив через третю особу у розмірі 31 496 125,46 грн, який перевищує межу, встановлену в ст. 368-5 КК України, що є ознакою незаконного збагачення.

Крім того, у розділі «Висновки» Довідки № 578/24 зазначено, що ознак правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 366-2 Кримінального кодексу України, не встановлено.

Таким чином, в оскаржуваній Позивачем Довідці встановлені ознаки незаконного збагачення, та відсутні ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, внесено на підставі обґрунтованого висновку (т. 2, а.с. 14-21), складеного та затвердженого Заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Віктором Павлущиком 07 листопада 2024 року, який не є предметом даного адміністративного позову.

Крім того, імперативною нормою частини 4 статті 51-1 Закону визначено, що проведення контролю та перевірки декларацій, а також рішення, прийняті за їхніми результатами, не перешкоджають проведенню досудового розслідування та судового провадження у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Також, щодо висновку суду першої інстанції, що наявність кримінального провадження перешкоджає оскарженню в адміністративному порядку висновків, викладених у Довідці, колегія суддів звертає увагу, що моментом такої неможливості оскаржувати поза межами кримінального провадження не може бути сам факт відкриття кримінального провадження.

Такий момент може настати зі стадії притягнення особи до відповідальності, яка згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України починається з вручення особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки органи досудового розслідування у такому разі перевірили б викладені у Довідці обставини та вважали їх достатніми для вручення такої підозри.

Більш того, саме з цього моменту особа набуває відповідний статус у справі.

До вручення підозри особа правомірно може розраховувати на оскарження Довідки в межах адміністративного оскарження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року було витребувано за власною ініціативою у Національного антикорупційного бюро України інформацію щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України, у тому числі, але не виключно інформацію щодо повідомлення ОСОБА_1 про підозру (кримінальне провадження № 0000601 від 20.11.2024).

Національним антикорупційним бюро України до Київського окружного адміністративного суду було подано Заяву (на виконання ухвали) від 02.10.2025 (т. 3, а.с. 147), в якій зазначено, що у кримінальних провадженнях, які розслідуються детективами Національного бюро, про підозру у вчиненні злочинів, зокрема і за ч. 1 ст. 368-5 Кримінального кодексу України, бригадному генералу ОСОБА_1 не повідомлялось, обвинувальні акти не складались, до суду не скеровувались.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям Відповідачем спірної Довідки в процедурі здійснення публічно-владних управлінських функцій і така довідка стосується прав, обов`язків та охоронюваних законом інтересів Позивача, тому даний спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у справі доказів обставини, колегія суддів у даній адміністративній справі вважає неправомірним висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність постановлення судом першої інстанції ухвали 13 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі, як наслідок, наявність підстав для її скасування на підставі пункту 1 частини 1 статті 320 КАС України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст складено 25.11.2025 року.