Справа № 480/2246/25
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2025 року Справа № 480/2246/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, і просить суд:
- визнати незаконною бездіяльність Охтирської міської ради щодо неприйняття жодного рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяви) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції, розміщення та обслуговування магазину, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Охтирську міську раду розглянути по суті клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 09.01.2025 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції розміщення та обслуговування магазину, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_1 у формі рішення (надання дозволу, або відмови у наданні дозволу) з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач є власницею металевого кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано 29.01.2009. Протягом багатьох років позивачка неодноразово зверталась до Охтирської міської ради із заявами про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою з метою оформлення користування земельною ділянкою, на якій розміщене її нерухоме майно. Орган місцевого самоврядування відповідних рішень не ухвалював, мотивованої відмови не надавав, що, на думку позивачки, призвело до порушення її прав, зокрема через стягнення плати за землю без належних правовстановлюючих документів.
Позивачка 09.01.2025 повторно подала до відповідача клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтовною площею 0,0523 га. За результатами розгляду питання на пленарному засіданні 12.02.2025 відповідний проєкт рішення депутатами підтримано не було, а інформація, надана у формі листа-повідомлення, не містила належного рішення «за» чи «проти». Позивачка вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки відповідно до ст. 123 ЗК України рада була зобов`язана протягом місяця надати дозвіл або мотивовану відмову. У зв`язку з цим вона звернулася до суду із даним позовом.
Відповідач подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні та зазначив, що порядок надання земельних ділянок у користування врегульований статтею 123 Земельного кодексу України. На виконання вимог цієї норми за заявою ОСОБА_1 від 09.01.2025 відділом земельних відносин було підготовлено розділ проєкту рішення, яким передбачалося надати позивачці дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 . Цей проєкт був направлений на розгляд депутатських комісій та винесений на пленарне засідання ради.
Як зазначає відповідач, під час голосування 12.02.2025 проєкт рішення не було підтриманим депутатами, що підтверджено листом-повідомленням, направленим позивачці 14.02.2025. Охтирська міська рада вказує, що діяла в межах повноважень і дотрималася передбаченої законом процедури розгляду заяви, а тому бездіяльність з її боку відсутня. Відповідач просить суд вирішити питання щодо задоволення позовних вимог з урахуванням норм чинного законодавства України.
Судом було відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою від 09.01.2025 (зареєстрована в Центрі надання адміністративних послуг Охтирської міської ради 09.01.2025 №9) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції, розміщення та обслуговування магазину, орієнтовною площею 0,0523 га (а.с. 35).
Листом від 14.02.2025 №01-05/5341 (а.с. 37) відповідач на заяву позивача від 09.01.2025 вхідний №9 від 09.01.2025 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0523 га для реконструкції, розміщення та обслуговування магазину, яка розташована по АДРЕСА_2 повідомив, що на підставі поданої позивача вищевказаної заяви (та заяв інших громадян), підготовано відповідний проект рішення міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який був винесений на розгляд пленарного засідання сесії Охтирської міської ради.
У ході голосування на засіданні сесії Охтирської міської ради, яке відбулось 12.02.2025, проект рішення «Про надання дозволу на розробку документацій із землеустрою на земельні ділянки» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , в оренду, підготований на підставі вищевказаної заяви від 09.01.2025 вхідний №9 від 09.01.2025, не підтримано депутатами Охтирської міської ради.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо неприйняття жодного рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяви) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції, розміщення та обслуговування магазину, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 , позивач звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
За змістом статті 3 ЗК України, земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
За приписами частин першої та п`ятої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч.5 ст.46 Закону № 280/97-ВР, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР, рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про землеустрій», землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).
Згідно з положеннями статті 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною. Одним із видів документації із землеустрою є, зокрема технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Статтею 30 цього ж Закону передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографогеодезичних робіт.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.
Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначається Інструкцією № 376 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Розділом ІІ Інструкції № 376 визначено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі його наявності); матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 16 ст. 123 Земельного кодексу України).
Враховуючи наведене, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».
Суд зазначає, що позивач звернулась до відповідача із заявою від 09.01.2025 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с. 35).
Відповідач листом від 14.02.2025 №01-05/5341 (а.с. 37) повідомив позивача про те, що у ході голосування на засіданні сесії Охтирської міської ради, яке відбулось 12.02.2025, проект рішення «Про надання дозволу на розробку документацій із землеустрою на земельні ділянки» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Охтирка, вул., Київська, 99-а, в оренду, підготований на підставі вищевказаної заяви від 09.01.2025 вхідний №9 від 09.01.2025, не підтримано депутатами Охтирської міської ради.
Разом із тим, у матеріалах справи відсутнє рішення Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, прийняте на пленарному засіданні, щодо розгляду заяви позивача від 09.01.2025.
Так, відсутнє рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Отже, відповідач у спірному випадку одне із передбачених законодавцем рішень у спосіб, встановлений законом (питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях ради) не прийняв, а обмежився формальним листуванням із заявником.
Наданий відповідачем лист не може сприйматися як належна відмова у наданні цього дозволу, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.
Тобто, має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.
Подібні висновки щодо правозастосування у спірних відносинах наведені у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №346/5791/16-а, від 05.05.2020 у справі №826/8858/16, від 24.06.2020 у справі №555/872/17.
Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставізаконута/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17.
Суд зазначає, що належним способом реагування на заяву позивача є ухвалення рішення ради на пленарному засіданні (рішення про відмову або про надання дозволу/іншої рекомендації) з відповідним обґрунтуванням, а не лише направлення інформаційного листа.
Неприйняття такого рішення у формі акту індивідуальної дії (рішення ради) є протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, оскільки позивач був позбавлений можливості оскаржити законний, обґрунтований та формалізований акт, як це передбачено частиною 16 статті 123 Земельного кодексу України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушеного права у відповідності до ст. 9 КАС України та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 , та прийняти рішення за результатами розгляду заяви від 09.01.2025
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області щодо заяви ОСОБА_1 від 09.01.2025 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета