Справа № 600/4606/25-а
Суддя: Кудиба З. І.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/4606/25-а
Номер провадження2-а/717/91/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Кудиби З. І.

за участі секретаря судового засідання: Житарюк А. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просив:

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 2900 від 02 вересня 2025 року, прийняту т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду адміністративну справу передано для розгляду за підсудністю до Кельменецького районного суду Чернівецької області, оскільки вона предметно підсудна місцевому загальному суду за місцезнаходженням відповідача.

10 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від відповідача копії всіх матеріалів справи.

17 листопада 2025 року відповідач подав відзив, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на законність постанови та на те, що вона прийнята в межах повноважень.

21 листопада 2025 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Зі змісту позову вбачається, що під час перебування позивача за межами постійного місця проживання він не отримував жодних повісток від ІНФОРМАЦІЯ_5 і не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо оповіщення про виклик носили формальний характер, без фактичного доведення вручення, та без належного повідомлення про необхідність явки.

Під час особистого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 19 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 отримав підтвердження того, що повістка була надіслана не за його фактичним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), через що він не міг належним чином отримати повідомлення та дізнатися про необхідність явки.

Незважаючи на це, на адресу позивача було надіслано постанову №2900 від 02 вересня 2025 року, яку він не отримав за місцем постійного проживання та про час і зміст якої не був належним чином поінформований.

Таким чином, суд вважає, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбулася з порушенням вимог КУпАП та відповідних підзаконних актів щодо належного повідомлення про виклик. Відповідач не довів факт належного надсилання та отримання повістки позивачем, що є визначальним для встановлення обставин справи та можливості притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти позову, зазначає, що АІТС «Оберіг» була сформована електронна повістка на ім`я ОСОБА_1 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення військово-облікових даних. Повістка нібито була надіслана до Укрпошти для друку та подальшого оповіщення позивача.

Відповідно до позиції відповідача, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_5 встановила, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений, проте не з`явився на виклик і не повідомив про поважні причини неявки. Внаслідок цього, на думку відповідача, позивач порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та підлягає адміністративній відповідальності.

Суд враховує, що наведені відповідачем докази не підтверджують фактичного вручення або отримання повістки ОСОБА_1 , а також не свідчать про наявність умислу позивача порушити законодавство. У зв`язку з цим суд вважає, що дії відповідача носять формальний характер і не можуть слугувати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення позивача ОСОБА_1 та надані відповідачем документи, встановив, що під час перебування позивача за межами постійного місця проживання він не отримував жодних повісток від ІНФОРМАЦІЯ_5 і не мав можливості своєчасно з`явитися для уточнення військово-облікових даних. Відомості про нібито неприбуття на виклик позивач дізнався лише із наявних у матеріалах справи документів, які свідчать про його облікову ситуацію та виклик до центру комплектування.

Відповідач не надав жодних доказів фактичного вручення позивачу повістки, належного повідомлення про обов`язковість явки та наслідки її невиконання, що є визначальним для встановлення обставин справи та правомірності накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадянин, який отримав повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зобов`язаний з`явитися у зазначене місце та строк. Порядок підтвердження оповіщення встановлено п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У справі ОСОБА_1 встановлено, що поштове відправлення, надіслане для вручення повістки, не було фактично отримане позивачем за його постійним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), що унеможливлює належне повідомлення про очікування на нього поштового відправлення. Таким чином, фактичне оповіщення не відбулося, а формальне відправлення поштою не може вважатися належним доказом отримання повістки.

Відповідачем не надано суду належних доказів підтвердження отримання позивачем повістки про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та чи підлягає адміністративній відповідальності. У цій справі ці обов`язки відповідачем не виконані, оскільки відсутні належні докази вручення повістки, що робить неможливим обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд також керується ст. 77 КАС України, яка передбачає, що обов`язок доведення правомірності дій чи рішень суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача. В даній справі відповідач не надав доказів, що підтверджують факт належного оповіщення позивача.

Крім того, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Суд встановив, що відповідач порушив ці вимоги, оскільки не забезпечив належне оповіщення позивача, що є істотним порушенням процедури розгляду справи та порушує права позивача на захист.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справах про адміністративні правопорушення є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність порушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відсутність таких доказів у матеріалах справи унеможливлює обґрунтоване притягнення позивача до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріали справи не підтверджують наявність події та складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що робить постанову №2900 від 02 вересня 2025 року неправомірною.

Керуючись ст.ст. 241246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №2900 від 02 вересня 2025 року, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Закрити адміністративне провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору, сплаченого при зверненні із адміністративним позовом, у розмірі 606 грн (шістсот шість гривень) 00 к

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано апеляційним судом, набирає законної сили після: повернення апеляційної скарги; відмови у відкритті або закриття апеляційного провадження; прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду складено та підписано 24 листопада 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код відсутній).

Суддя Кудиба З. І.