Справа № 488/569/25
Суддя: Щеглова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/569/25
Провадження № 2-а/488/32/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Щеглової Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемерової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 1849 від 19.12.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначав, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 19.12.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на зміст постанови, позивач 29.10.2024 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою, врученою йому 23.10.2024, що і стало підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Між тим, вказаний висновок не відповідає дійсності. Оскільки 16.07.2024 ОСОБА_1 уточнив всі свої персональні дані. 26.07.2024 отримав посвідчення № НОМЕР_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час у зв`язку з бронюванням за основним місцем роботи. У зв`язку з чим, у липні 2024 року особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав відповідне підтвердження,

23.10.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав направлення на медичний огляд ВЛК, а також повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.10.2024. За вказаною повісткою прибув та повідомив про те, що у зв`язку із завантаженістю на роботі не завершив проходження медичного огляду. Будь-яким чином цей факт працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 зафіксований не був, натомість йому устно повідомили про необхідність самостійно з`явитися наступного разу до центру після отримання висновку ВЛК.

10.12.2024 особисто з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_4 та надав висновок ВЛК про придатність до військової служби.

13.12.2024 позивач знов отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.07.2025 для уточнення персональних даних.

Позивач вказував, що жодного разу не порушив вимоги чинного законодавства в сфері оборони і мобілізації, вчасно вчиняв всі необхідні дії щодо уточнення персональних даних тощо, у тому числі вчасно прибував за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням викладеного просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 17.02.2024 ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання. У відповідача витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення за постановою № 1849 від 19.12.2024.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Надав копію матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання 16.07.2025 не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином в порядку, встановленому ст. 269 КАС України. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

15.07.2025 відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є військовозобов`язаним і перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Військово-облікова спеціальність № 901000, військове звання молодший лейтенант, склад (профіль) медичний. Згідно з довідкою № 1309 від 06.09.2017 придатний до військової служби. Відповідно до довідки ВЛК № 2298 від 10.07.2023 обмежено придатний до військової служби. Згідно з посвідченням № 21/73-МОЦПЗ від 26.07.2024 має відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час.

Викладені обставини підтверджуються копією військового квитка серії НОМЕР_2 , військово-обліковим документом у системі Резерв+, копією послужної карти.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1849 від 19.12.2024 встановлено, що 10.12.2024 об 11.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся громадянин ОСОБА_1 . В ході перевірки військово-облікових даних встановлено, що 23.10.2024 він отримав повістку з вимогою з`явитися до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08.00 год. 29.10.2024. Станом на 30.10.2024 ОСОБА_1 добровільно до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, внаслідок чого до відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління ГУНП у Миколаївській області направлено звернення щодо затримання і доставлення ОСОБА_1 у порядку ст. ст. 259, 262 КУпАП.

Зі слів ОСОБА_1 він проігнорував явку за повісткою у зв`язку із безперервним перебуванням на роботі, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 2 ст. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (зі змінами) в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.

За такого, ОСОБА_1 , діючи всупереч наведеним нормативно-правовим актам, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Пункт 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, встановлює обов`язки військовозобов`язаних, серед яких і прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. А саме, за неявку за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення він прибув до відділення РТЦК та СП за повісткою на 29.10.2024 та повідомив про те, що у зв`язку із завантаженістю на роботі не завершив проходження медичного огляду. Будь-яким чином цей факт працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 зафіксований не був, натомість йому усно повідомили про необхідність самостійно з`явитися наступного разу до центру після отримання висновку ВЛК.

З огляду на оскаржувану постанову, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення це питання не досліджувалося, але повинно було досліджуватися для визначення діяння ОСОБА_1 як такого, що відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, в оскаржуваній постанові не встановлена наявність обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Питання ж наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем було порушено норми чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо доказування правомірності свого рішення, принцип закріплений в Конституції України про необхідність доведення вини особи належними доказами, а не припущеннями та принципу, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241-245, 250, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 1849 від 19.12.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 16 липня 2025 року.

Суддя Я.В. Щеглова