Справа № 678/830/25
Суддя: Лазаренко А. В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи №678/830/25
Номер провадження №2-а-678-22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області у складі

головуючого судді Лазаренка А. В.,

за участі секретаря судових засідань Непийвода Л. Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мушинської О. В.,

представника відповідача Буравець Т. В.,

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мушинська Оксана Володимирівна, до виконавчого комітету Летичівської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

26 травня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої зазначив, що 13 травня 2025 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД N? 417351 від 23 квітня 2025 року винесено постанову N?9 від 13 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 179 КУпАП, в якій вказано, що 23 квітня 2025 року близько 09 год. 15 хв. гр. ОСОБА_2 перебуваючи на посаді вчителя фізичної культури Летичівського ліцею №1 за адресою АДРЕСА_1 , знаходився на робочому місці у нетверезому стані. Медичний огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 у проведенні такого огляду, що зафіксовано на бодікамеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 179 КУпАП.

ОСОБА_1 є вчителем вищої категорії фізичної культури вже понад 20 років. За час роботи в школі зарекомендував себе як відповідальний до роботи та уважний до дітей вчитель. За весь час його педагогічного стажу працював не з одним директором школи, проте з приходом нового директора - Альони Олексіївни, він став дедалі частіше відчувати упереджене ставлення до себе і як до людини в цілому, так і як до вчителя зокрема. Так, неодноразово виникали ситуації, де ОСОБА_1 директор ОСОБА_3 намагалась дискредитувати як вчителя та як педагога. Напередодні були свято Пасхи (Великодня) та вихідні дні і очевидно директор сподівалась, що він напередодні вживав спиртні напої, як всі інші люди, а також сама директорка. Директорка умисно змоделювала ситуацію, із залученням представників правоохоронних органів, звинувативши ОСОБА_1 нібито в появі на робочому місці в нетверезому стані.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 179 КУпАП стали наступні докази: пояснення в якості свідків директора ОСОБА_3 та заступника директора ОСОБА_4 , тобто посадових осіб, пов`язаних між собою службовою вертикаллю. При цьому відмова в проходженні даного медичного обстеження не є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 179 КУпАП.

Протокол від 23 квітня 2025 року складений без понятих, хоча 23 квітня 2025 року - це будній день та протокол складено на початку робочого дня. А також те, що в протоколі зафіксовано, що відсутня будь-яка заподіяна шкода. Однак, жодних обґрунтувань яким чином було встановлено даний факт в протоколі не зазначено.

Примітно, що обидва пояснення написані дуже схожим (однаковим) почерком, невластивим одразу для двох різних людей, який не збігається з тим, якими написані прізвища нібито свідків. Отже, дані пояснення викликають сумнів в їх достовірності та вбачається домовленість щодо їх змісту. Саме на основі цих двох пояснень зроблено висновок про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Проте, в матеріалах адміністративної справи наявний протокол від 23 квітня 2025 року, де під час обстеження о 9-30 год встановлено, що мова та стан свідомості позивача є ясним, вигляд охайним, лише вказано про роздратований стан. Сам по собі роздратований стан не може бути підтвердженням факту передування людини в нетверезому стані. Цей стан пояснюється ситуацією, яка створилась навколо позивача, який поважає свою професію і відповідально ставиться до роботи. У підсумку, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я змушений був звернутись до лікаря, який видав медичний висновок про тимчасову втрату працездатності на період з 23.04.2025 по 25.04.2025 року. Даний протокол огляду було проігноровано під час прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується та не заперечується адміністративною комісією Летичівської СР.

Таким чином, протокол від 23 квітня 2025 року ґрунтується виключно на суб`єктивних візуальних оціночних показах двох людей - керівника та її підлеглої які до того ж різняться між собою в порівнянні з поясненням в адміністративній справі №134, під час розгляду цих матеріалів комісіє Летичівської СР та зафіксованих на відео з бодікамер поліцейських.

26 травня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просить скасувати постанову № 9 від 13 травня 2025 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 179 КУПАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач ОСОБА_1 пояснив, що близько 07 год. 30 хв. перебував на робочому місці у Летичівському ліцеї №1, коли до нього підійшла директор ОСОБА_3 разом з працівниками поліції, яким вона повідомила про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він погодився проїхати до лікарні задля огляду, проте потім відмовився, оскільки боявся, що результати будуть сфабриковані. На роботі перебував у тверезому стані, однак напередодні був на дні народженні, де вживав алкогольні напої, тому присукає наявність запах алкоголю.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідно до чинного законодавства та дотримано порядок розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Під час засідання комісії ОСОБА_1 пояснив, що напередодні 22 квітня 2025 року перебував на святкуванні дня народження, де вживав спиртні напої, однак наступного дня у нього міг бути запах алкоголю, проте у стані алкогольного сп`яніння, на його думку, не перебував. Йому дійсно пропонували пройти медичний огляд в лікувальному закладі на стан сп`яніння, однак він відмовився, так як вважав, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що 23 квітня 2025 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою та був госпіталізований у неврологічне відділення з діагнозом токсична енцефалопатія. Був виписаний у зв`язку із покращенням стану 25 квітня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на виробництві (на робочих місцях, у приміщеннях і на території підприємств, установ, організацій) або перебування на роботі в нетверезому стані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Згідно Наказу №180, ОСОБА_1 переведено на повну ставку вчителя фізичного виховання.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 417354 від 23 квітня 2025 року, 23 квітня 2025 року близько 09 год. 15 хв. гр. ОСОБА_2 перебуваючи на посаді вчителя фізичної культури Летичівського ліцею №1 за адресою АДРЕСА_1 , знаходився на робочому місці у нетверезому стані. Медичний огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 у проведенні такого огляду, що зафіксовано на бодікамеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 179 КУпАП.

Згідно постанови №9 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Як вбачається з протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 9 від 13 травня 2025 року, на засідання адміністративної комісії ОСОБА_1 з`явився та надав пояснення, а саме факт вчинення ним адміністративного правопорушення не визнає та пояснив, що перед уроком, який він проводив 23.04.2025 у 5-Г класі алкоголю не вживав, а виклик поліції вважає наслідком неприязних стосунків із дирекцією школи, також повідомив що 22.04.2025 року у вечірній час перебував на дні народженні де вживав спиртні напої, тому на наступний день йому було неприємно у ротовій порожнині. Крім того повідомив, що він знав, що 23.04.2025 року в нього є уроки, відповідно перший урок у 5-Г класі.

Згідно Протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 23 квітня 2025 року, вчитель Летичівського ліцею №1 був оглянутий о 09 год. 30 хв. лікарем ОСОБА_6 . Зовнішній вигляд охайний, поведінка роздратований, стан свідомості ясна, мовна здатність збережена. Однак відмовився від проходження огляду.

Згідно відеоматеріалів із бодікамери поліції, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції близько 07 год. 47 хв. в приміщенні школи, де ОСОБА_1 підтверджує, що в нього сильний перегар із ротової порожнини, не заперечує щодо проходження огляду, однак перебуваючи в лікарні відмовився проходити медичний огляд, що може підтвердити наявність алкоголю в крові. Крім того, в лікарні вів себе збуджено, некоректно щодо працівників поліції, розмахував руками, що викликає сумнів щодо того, чи перебуває останній в тверезому стані.

Згідно Виписки №1616 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 надійшов у стаціонар 23 квітня 2025 року, був виписаний 25 квітня 2025 року. Діагноз: токсична енцефалопатія, інші та неуточнені порушення ходи та рухливості.

Згідно Виписки №2805 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 надійшов у стаціонар 05 липня 2025 року, був виписаний 06 липня 2025 року. Діагноз: Т 51.0 Токсична дія етанолу.

Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 179 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню на підставі того, що факт його сп`яніння нічим не підтверджено, а сама постанова базується на припущеннях та суб`єктивних висновках директора школи, та вважає дану позицію, як і відмову позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, способом захисту з метою уникнення відповідальності.

Законодавство не зобов`язує роботодавця обов`язково отримувати медичний висновок для підтвердження факту сп`яніння. Нетверезий стан працівника можна довести як медичним висновком, так і іншими доказами (п. 25 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9). Також Верховний Суд у справі № 640/17224/15-ц вказав (постанова від 23.01.2018), що відсутність медичного висновку не свідчить про неналежну фіксацію такого факту. Стан сп`яніння може бути підтверджений і іншими доказами, яким суд має дати відповідну оцінку. Тож за відсутності медичного висновку можна використати інші докази: письмові пояснення, складені поліцією протоколи, відео з камер, показання колег, висновки експертизи щодо медичного огляду, результати технічних засобів (алкотестер, якщо є на підприємстві) тощо.

З огляду на наведене, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не виключають ознак та складу адміністративного правопорушення, не спростовують його вини та не впливають на притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому судом перевірені та проаналізовані всі докази та твердження сторін, яким надано належну правову оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає, що постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради № 9 від 13 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ,, за ч. 1 ст. 179 КУпАП, є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам КУпАП та КАС України, прийнята уповноваженим органом із дотриманням вимог чинного законодавства, за наявності належних і допустимих, достатніх та беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому підстави для визнання такої постанови протиправною та її скасування відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід залишити за позивачкою.

Керуючись ч.1 ст.9, ч.2 ст.156, ст. ст.251,280,284 КУпАП, ст.ст.77,268-272,286 КАС України, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мушинська Оксана Володимирівна, до виконавчого комітету Летичівської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 листопада 2025 року.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , зареєстрований і проживає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , електронний кабінет відсутній.

ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: адвокат Мушинська Оксана Володимирівна, адреса: вул. Подільська, 78/201, м. Хмельницький, електронний кабінет наявний.

ВІДПОВІДАЧ: Виконавчий комітет Летичівської селищної ради, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404548, місцезнаходження: вул. Героїв Крут, 2/1, селище Летичів, Хмельницького району Хмельницької області, 31500, електронний кабінет наявний.

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко