Справа № 333/10405/25
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/333/166/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі

Головуючого - судді Варнавської Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Бабак З.І.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

30.10.2025 до суду звернулася ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п.12.9.Б ПДР України, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що є власницею транспортного засобу Nissan X-Trail, державний номер НОМЕР_1 (техпаспорт №СХЕ 061499). 21 жовтня 2025 року їй надійшло повідомлення через застосунок «Дія» та банківський додаток про постанову №5АВ 12885458, винесену за результатами автоматичної фіксації правопорушення. У постанові зазначено, що транспортний засіб зареєстрований на неї, перевищив дозволену швидкість на 59 км/год., однак, в момент правопорушення автомобілем керував ОСОБА_2 , якому вона надала право користування автомобілем. Він визнав факт порушення і сплатив штраф у пільговий термін у розмірі 850 грн. відповідну заяву із поясненнями ОСОБА_2 надано до суду. Позивач вважає, що автоматичне притягнення її до відповідальності порушує її права, оскільки вона не була водієм у момент вчинення правопорушення. Також посилається на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яким було визнано неконституційним положення про автоматичне притягнення власників авто до відповідальності без індивідуалізації вини.

Процесуальні дії та рішення у справі.

03.11.2025 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки він не відповідав вимогам ст.ст.160-161 КАС України.

07.11.2025 року через канцелярію суду від позивача надійшов уточнений адміністративний позов.

10.11.2025 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя відкрито провадження в даній справі та призначено її розгляд за правилами ст.286 КАС України.

13.11.2025 року від представника Департаменту патрульної поліції через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов, поданий за допомогою підсистеми «Електронний суд». У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що порушення зафіксовано в автоматичному режимі, і відповідно до ст.251 КУпАП, фотознімки, відеозаписи та інші дані автоматичної системи фіксації є належними та допустимими доказами. Зокрема, фотознімки містять інформацію про місце, час, швидкість, номерний знак автомобіля Nissan X-Trail, номер НОМЕР_1 , яким було скоєно порушення. Інспектор поліції діяв у повній відповідності до Інструкції МВС №13 від 13.01.2020 року, а саме: встановив наявність порушення; перевірив відповідність номерного знаку та марки автомобіля; відсутні дані про вибуття автомобіля з володіння позивачки; не виявлено обставин, які виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст.247 КУпАП. Позивачка не надала підтверджень про внесення ОСОБА_2 як належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, як того вимагає ст.14-2 КУпАП. Без цього факту відповідальність покладається на власника транспортного засобу. Відсутні заяви до поліції від ОСОБА_2 про визнання себе особою, що вчинила правопорушення, а також відсутнє подання документів, передбачених ч.1 ст.279-3 КУпАП. Сам факт сплати штрафу іншою особою не є достатнім для зміни відповідального суб`єкта правопорушення.

Посилання на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 є юридично неактуальним, оскільки в 2015 році було прийнято Закон №596-VIII, який врегулював притягнення до адміністративної відповідальності у випадках автоматичної фіксації. Нова редакція КУпАП забезпечує принцип індивідуалізації відповідальності.

Судова практика підтверджує, що у разі, коли відсутні належні заяви або внесення до реєстру іншої особи, відповідальність несе саме власник транспортного засобу. Сплата штрафу іншою особою не змінює цієї обставини.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, відзив представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 21.10.2025 року інспектор департаменту патрульної поліції Ладна І.Г. розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Vega smart speed dual band-», встановила, що 21.10.2025 року о 08-39 годині за адресою: м.30 Стрий-Ізварине 368+580, зафіксовано транспортний засіб «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 59 км/год., чим порушила пункт 12.9-Б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП. В результаті чого було встановлено власника автомобіля Nissan X-Trail, державний номер НОМЕР_1 , якою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено на неї штраф у розмірі 1700 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п.1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.12.9-Б ПДР водієві заборонено перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4; 12.5; 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29 та 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписи ст.251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку».

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073- X (КУпАП), а саме ч.4 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.2 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.4 ст.122 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч.2 ст. 22 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. 14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 січня 2020 року № 13 (далі Інструкція).

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних". Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більше того, ст.279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 р. № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції встановлено підстави для звільнення від відповідальності за адміністративне правопорушення, а саме: Відповідальна особа або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, зареєстрований за її межами, звільняється від відповідальності за адміністративне правопорушення, якщо протягом 20 календарних днів із дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання адміністративною постановою законної сили: 1) така особа надала до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України документ, який підтверджує, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу.

На підставі документа, що підтверджує надані особою відомості, винесена адміністративна постанова скасовується; 2) особа, яка керувала транспортним засобом на момент учинення зафіксованого адміністративного правопорушення, звернулася особисто до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України, уповноважений поліцейський якого виніс адміністративну постанову, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Уповноважений поліцейський у порядку, визначеному пунктом 4 розділу IV цієї Інструкції, вносить зміни до відповідної адміністративної постанови.

Позивачка не зазначає та не надає доказів особистого звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент учинення зафіксованого адміністративного правопорушення до уповноваженого органу (підрозділу) Національної поліції України із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також документу (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. З метою внесення змін до відповідної адміністративної постанови ОСОБА_2 не було внесено до реєстру як належного користувача транспортного засобу та Позивачка не надає доказів внесення відомостей до реєстру.

Законодавством України передбачена та врегульована процедура внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, якщо власник транспортного засобу не здійснив дій щодо визначення належного користувача або не забезпечив звернення фактичного водія із заявою до поліції, відповідальність за адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, несе саме власник. Суд вказує, що презумпція керування власником зберігається доти, доки не доведено інше у встановленому законом порядку.

Таким чином, без відповідної заяви належного користувача або внесення даних до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі.

Суд вважає, що автоматичне накладення штрафу на власника транспортного засобу є законним, обґрунтованим та відповідає чинному законодавству України.

Суд зазначає, що постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху було винесено інспектором поліції на підставі об`єктивних даних, отриманих із технічного засобу автоматичної фіксації «Vega Smart Speed Dual Band», серійний номер . Такі засоби сертифіковані та внесені до відповідного державного реєстру технічних засобів, дозволених до використання у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що позивачка не вжила передбачених законом дій для зміни відповідальної особи. Зокрема: не подано заяви до уповноваженого органу поліції з відповідною аргументацією та підтвердженням того, що автомобілем керувала інша особа; особа, яка фактично керувала транспортним засобом ( ОСОБА_2 ), не була внесена як належний користувач до Єдиного державного реєстру транспортних засобів; на момент вчинення правопорушення у системі автоматичної фіксації було відсутнє повідомлення про вибуття автомобіля з володіння власника або про протиправне використання номерних знаків.

Позиція позивача ґрунтується виключно на тому, що вона фактично не керувала автомобілем у момент вчинення правопорушення. Однак чинне законодавство, зокрема стаття 14-2 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність не лише для водія, а й для особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, у разі відсутності інших встановлених порядком обставин (належний користувач, заява третьої особи тощо).

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 не впливають на висновок у справі, оскільки після зазначеного рішення було прийнято Закон №596-VIII від 14.07.2015, яким внесено зміни до КУпАП, зокрема визначено поняття «відповідальної особи», що відповідає за правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі фотокарток автомобіля Nissan XTrail, номерний знак НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості автомобілем Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_1 доведений в повній мірі.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, ухваленою компетентним органом у передбаченому законом порядку та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 44, 69, 77, 90, 124, 126, 159, 171, 205, 242, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Варнавська