Справа № 591/3450/25
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3450/25
Провадження № 2-а/591/214/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми справу № 591/3450/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

03.04.2025 позивач звернувся до суду з двома позовними заявами, мотивуючи вимоги тим, що двома постановами ІНФОРМАЦІЯ_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 201 ч. 3 та 210? ч. 3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. та 17 000 грн.

Позивач вважає постанови протиправними.

Постановою №Х-03/25-157-1 його притягнуто до відповідальності у зв`язку з невиконанням обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Постановою №Х 03/25-157 його притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з неповідомленням у семиденний строк про зміну облікових даних. Постанови не містять фактичних обставин правопорушення та до постанов не долучено доказів на підтвердження вини позивача.

Постановою №Х 03/25-157-1 не визначено рішень ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким виник спірний обов`язок у позивача.

Протоколи складено не уповноваженою особою.

Позивач просить: визнати протиправними та скасувати постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №Х 03/25-157 та № Х 03/25-157 -1 та закрити справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження у справі об`єднано у одне провадження справу № 591/3450/25 (про оскарження постанови № Х 03/25-157 -1) та №591/3451/25 (про оскарження постанови № Х 03/25-157), постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

У відзиві на позовні заяви відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що позивач не виконав обов`язок повідомити в семиденний строк органу, в якому він перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних. Також позивач відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. Протоколи складені уповноваженою особою. Розгляд справи був здійснений з дотриманням вимог законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07.03.2025 позивача було доставлено до КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5».

Пунктом 42 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2021 №114 визначено, що у відповідності до ст. 255 КУпАП призначено всіх військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення.

07.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол № Х 03/25-157 про адміністративне правопорушення відносно позивача. Відповідно до протоколу 07.03.2025 у приміщенні КУ Сумська міська клінічна лікарня №5 було встановлено факт, що громадянин ОСОБА_1 порушив в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану правила військового обліку в частині неявки до облікового органу та неподання своїх облікових даних, як передбачено підпунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487, а саме: не повідомив особисто в семиденний строк орган, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також/або не надав зазначеним органам документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що отримав другий примірник протоколу. Позивача було повідомлено під підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 17.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та про роз`яснення прав і обов`язків .

Додатком до протоколу вказано облікову картку та довідку.

Постановою № Х 03/25-157 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 грн. Відповідно до змісту постанови 07.03.2025 у приміщенні СИКЛ №5 було встановлено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Суть порушення, яке зазначене у постанові, є аналогічною тому, що вказане у протоколі про адміністративне правопорушення.

Постанова була направлена позивачу простим листом поштою.

07.03.2025 складено направлення позивача на ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби. Складена повістка №1643, якою позивача зобов`язано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.03.2025 о 13:20 для проходження ВЛК. Як вбачається з розписки, повістка була вручена позивачу під підпис.

07.03.2025 позивач склав заяву, у якій повідомив про відмову від проходження ВЛК, оскільки не має медичних документів.

07.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол № Х 03/25-157-1 про адміністративне правопорушення відносно позивача. Відповідно до протоколу 07.03.2025 у приміщенні КУ Сумська міська клінічна лікарня №5 було встановлено факт порушення позивачем під час особливого періоду законодавства про мобілізаційну постанову і мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служб згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абз. 3 ч. 1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та кваліфікується як вчинення правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі вказана дата та місце призначеного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Додатками до протоколу вказано направлення на ВЛК, карту медичного огляду, копію повістки. У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що отримав другий примірник протоколу. Позивача було повідомлено під підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 17.03.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та про роз`яснення прав і обов`язків

Постановою № Х 03/25-157-1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.03.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500 грн. Суть правопорушення, зазначеного у постанові, є аналогічною викладеній у протоколі відносно позивача . У постанові мається відмітка про направлення її позивачу поштою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою № Х 03/25-157 було неподання ним у семиденний термін інформації про зміну персональних даних. Разом з тим, відповідачем не повідомлено у відзиві та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, про які саме зміни позивач мав повідомити та коли саме у позивача виник обов`язок повідомити про наявність таких змін. Як оскаржувана постанова, так і протокол про адміністративне правопорушення замість суті правопорушення містить загальні фрази щодо порушення позивачем нормативних актів. З цих документів неможливо встановити, які конкретно персональні дані позивач повинен був повідомити, але не повідомив, у який строк, коли ці дані змінились, тобто коли у позивача виник обов`язок повідомити про зміну даних.

Таким чином, у оскаржуваній постанові № Х 03/25-157 не викладено фактичних даних, які б давали можливість з`ясувати зміст правопорушення та вирішити питання про наявність або відсутність у діях або бездіяльності позивача складу адміністративного правопорушення. Відповідачем не надано також доказів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування постанови № Х 03/25-157 та закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення.

Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно з постановою № Х 03/25-157-1 стала відмова позивача від проходження ВЛК.

Нормами пункту 74 Порядку № 560 закріплено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.

Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Додатком 11 Порядку № 560 визначено форму направлення, для встановлення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби за станом здоров`я, у певному медичному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Відповідно до пункту 47 зазначеної постанови у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 41 вказаної постанови належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Позивачу була вручена повістка, якою визначено обов`язок його явки для проходження військово-лікарської комісії, він одержав повістку під підпис. Також начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було сформоване направлення позивача на проходження ВЛК. Крім того, сформована карта обстеження та медичного огляду.

Позивач відмовився від проходження ВЛК, власну волю підтвердив, подавши заяву, у якій повідомив причини відмови відсутність медичної документації.

Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів. Пунктом 2.8.6 Глави 2 Розділу І Положення визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, які не можуть перевищувати 4 дні.

За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

Отже, враховуючи наведені норми, 07.03.2025 є датою початку медичного огляду, а не кінцевою датою коли потрібно пройти медичний огляд та отримати постанову ВЛК про проходження медичного огляду.

Згідно абз. 3 пункту 3.4 Розділу 3 Положення лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Відтак, у лікарів, які включені до складу ВЛК наявний доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного, а необхідність надання військовозобов`язаним додаткових документів про стан його здоров`я має вирішуватись лікарями ВЛК та не може бути підставою для відмови від проходження медичного огляду.

При цьому, у разі незгоди з рішенням ВЛК, таке рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Матеріалами справи підтверджується відмова належним чином оповіщеного позивача від проходження військово лікарської комісії. Будь-яких доказів, що позивач заявляв клопотання щодо перенесення проходження ВЛК на іншу дату матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, проходження ВЛК є не правом, а встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність. Тобто, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Суд відхиляє доводи позивача стосовно складання протоколу неуповноваженою особою. Наявність у особи, яка склала протокол, відповідних повноважень підтверджується копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким усіх військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноважено складати протоколи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні даної справи суд бере до уваги співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може бути наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму.

У даній справі суд констатує, що під час розгляду справи не було встановлено таких процедурних порушень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом не встановлено порушень з боку відповідача під час винесення спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення, які б давали підстави вважати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою недоведеною.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, підтвердженим є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження ВЛК, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності, є правомірним, підстави для її скасування відсутні.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв зв`язку з частковим задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 17.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 № Х03/25-157 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог про скасування постанови від 17.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 № Х03/25-157-1 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26.11.2025.

Суддя О.О.Ніколаєнко