Справа № 320/11917/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к позивача Димченко О.П.

пр-к відповідача Іванюк О.М.

пр-к третьої особи Ткаченко В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Електронмаш» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Державного підприємства «Електронмаш», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком Рент», Фонд державного майна України,- про стягнення капіталізованих платежів,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернулося з позовом до Державного підприємства «Електронмаш», у якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило суд стягнути з Державного підприємства «Електронмаш» 6685822,61 грн. капіталізованих платежів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт наголошує на помилковості розрахунку суми капіталізованих платежів, що пов`язано з використанням позивачем неактуальних даних, оскільки за основу були взяті опубліковані в демографічному щорічнику «Населення України за 2021 рік» при цьому актуальні дані в 2023 році Державною службою статистики України у зв`язку з воєнним станом не публікувалися. Зазначені вище обставини стали наслідком того, що при обрахунку суми платежів, що підлягають капіталізації позивачем вказані завищені показники середньої тривалості життя застрахованих осіб і наведені власні розрахунки як середньої тривалості життя зазначених осіб, так і загальної суми капіталізованих платежів, які не підтверджуються належними доказами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 11 вересня 2025 року.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком Рент», подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників процесу до суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 листопада 2025 року.

11 листопада 2025 року представником відповідача подано до Шостого апеляційного адміністративного суду клопотання про витребування додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні представники відповідача та третьої особи-1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися та явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Також, 12 листопада 2025 року представником позивача долучено додаткові докази по справі №320/11917/24, а саме: свідоцтво про смерть, розрахунок витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві щодо страхувальника ДП «Електронмаш».

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 16.06.1998 ДП «Електронмаш» (ідентифікаційний код 14312789) зареєстроване як юридична особа, а з 20.12.2023 перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників щодо припинення юридичної особи.

30.06.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Електронмаш» за результатами електронного аукціону з умовами № SPE001-UA-040, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4, а покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації та виконати визначені в Договорі умови.

Згідно з пунктом 3.1 вказаного вище договору, покупець, який придбав Об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов Договору і законодавства України.

Згідно договору покупець зобов`язаний : прийняти об`єкт приватизації за актом приймання-передачі в установлений договором строк (п.п. 6.2. п. 6); з моменту переходу права власності покупець зобов`язаний виконати умови продажу об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону), а саме: погашення протягом шести місяців боргів із заробітної плати та перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості) згідно даних бухгалтерського обліку підприємства ( п.п.6.4.2. п.п. 6.4. п. 6).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 04.07.2023 № 713 затверджено результати продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш», за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4. Покупець вищевказаного Об`єкта ТОВ «Інком Рент».

Вказаним наказом вирішено вважати приватизацію об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш», за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4,- завершеною.

Наказом Фонду державного майна 18.12.2023 № 2255 припинено Державне підприємство «Електронмаш», шляхом ліквідації на підставі пункту 7 часини 1 статті 11 та частини 1 статті 23 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України». Встановлено, що строк пред`явлення кредиторами вимог до Державного підприємства «Електронмаш» становить 2 місяці з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про рішення щодо припинення Державного підприємства «Електронмаш» у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У зв`язку із припиненням страхувальника, на підставі вимог Порядку № 986, Управління здійснило розрахунок суми капіталізованих платежів з урахуванням необхідності виплати потерпілим застрахованим особам: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ). ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ), ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ), ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ), ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ), ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ) та ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 ) майбутніх платежів, тобто щомісячних страхових виплат, а також майбутніх витрат на забезпечення потерпілого ОСОБА_5 додатковими видами допомоги відповідно до його медичного висновку (постанова про призначення щомісячної грошової компенсації за надання соціальної послуги догляду вдома потерпілому членом сім`ї потерпілого та/або іншою особою.

Відповідно до складеного розрахунку капіталізованих платежів страхувальник зобов`язаний сплатити Управлінню 7583288,70 грн. капіталізованих платежів.

29.01.2024 Управлінням направлено вимогу відповідачу про сплату капіталізованих платежів зареєстровану за вихідним номером № 2600-0604-8/18952, станом на 04.03.2024 сплата капіталізованих платежів на розрахунковий рахунок Управління не надходила, сума заборгованості не погашена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У зв`язку зі смертю двох потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивач перерахував розмір позовних вимог, зазначивши про наявність заборгованості капіталізованих платежів в розмірі 6685822,61 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Так, 01.01.2023 набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 2620-IX), яким Закон № 1105-XIV викладено в новій редакції.

Статтею 11 Закону № 1105-XIV (в редакції Закону № 2620-IX, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

У свою чергу згідно з п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону №1105-XIV роботодавець зобов`язаний здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Пунктами 1, 6 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV установлено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2023.

З дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України, їх перереєстрація не здійснюється.

Відповідно до п. 7 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Питання капіталізації платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам здійснюється відповідно до Порядку № 986.

У Порядку № 986 термін «капіталізація платежів» означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (пункт 2 Порядку №986).

Згідно з пунктом 3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

За змістом пункту 4 Порядку № 986 капіталізація платежів перед застрахованими особами розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 95 «Деякі питання капіталізації платежів у випадках ліквідації страхувальників» капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України у порядку, встановленому Порядком №986.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України установлено порядок надходження до Пенсійного фонду України капіталізованих платежів у випадку ліквідації страхувальника (суб`єкта підприємницької діяльності), відповідно до якого у разі ліквідації страхувальника, в процесі діяльності якого було заподіяно шкоду життю та здоров`ю працівників, такий страхувальник зобов`язаний внести до Пенсійного фонду України певну суму грошових коштів для забезпечення можливості здійснення страхових виплат постраждалим особам, з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Пенсійному фонду України забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Разом з тим, питання припинення юридичної особи врегульовано статтею 104 ЦК України, згідно з частинами першою та п`ятою якої, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

В той же час, згідно зі статтею 23 Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України» після укладення договору купівлі-продажу з переможцем аукціону з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства (далі - покупець) суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про ліквідацію цього державного підприємства або його реорганізацію шляхом приєднання до покупця за його пропозицією. У разі якщо покупець є фізичною особою або акціонерним товариством, суб`єкт управління державного підприємства приймає рішення про припинення державного підприємства шляхом його ліквідації. Керуючим припиненням такого державного підприємства може бути призначено представника покупця.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

За статтею 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Отже, аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає підстави вважати, що передбачене цієї нормою правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства.

При цьому, передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки, не включає право постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права та обов`язки приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі.

Передача майнових прав державного підприємства у відповідному випадку нерозривна у часі з передачею майнових обов`язків такого підприємства, оскільки об`єктом купівлі-продажу в процесі приватизації виступає саме майновий комплекс, всі активи та пасиви.

Тобто на особу, яка придбала, зокрема, державне підприємство як єдиний майновий комплекс можуть бути покладені обов`язки, зокрема, щодо виконання певних зобов`язань такого державного підприємства, але такі обов`язки мають бути чітко визначені умовами договору купівлі-продажу.

Разом з тим, у відповідності з ч. 5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Так, станом на день ухвалення рішення у справі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення позивача не внесено.

У даному випадку установлено, що договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП «Електронмаш» від 30.06.2023 встановлено обов`язок ТОВ «Інком Рент» (покупця) з моменту переходу права власності виконати умови продажу Об`єкта приватизації (передбачені умовами аукціону), а саме:

- недопущення звільнення працівників приватизованого підприємства з ініціативи Покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3, 4, 7 і 8 частини першої статті 40 та статті 41 Кодексу законів про працю України) протягом шести місяців від дати переходу права власності на єдиний майновий комплекс (п.6.4.1 договору);

- погашення протягом шести місяців боргів із заробітної плати та перед бюджетом у розмірі, що складеться на день переходу права власності на єдиний майновий комплекс (у разі наявності такої заборгованості) згідно даних бухгалтерського обліку підприємства (п.6.4.2 договору).

У той же час, в даному договорі відсутні відповідні положення про покладення на покупця обов`язку здійснення страхових виплат колишнім працівникам ДП «Електронмаш», щодо яких встановлено факт настання страхового випадку.

Таким чином, відповідач як страхувальник, який перебуває в стадії припинення шляхом ліквідації і на обліку якого перебувають особи, здоров`ю яких заподіяно шкоди, зобов`язаний здійснити капіталізацію платежів до Пенсійного фонду України для забезпечення подальших страхових виплат зазначеним особам.

За змістом частин першої та другої статті 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (частина третя статті 113 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції, пенсійний орган звернувся до відповідача з відповідною вимогою про сплату капіталізованих платежів від 29.01.2024 № 2600-0604-8/18952, яка вручена ДП «Електронмаш» та Голові ліквідаційної комісії ДП «Електронмаш» 06.02.2024, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення, тобто у межах, визначеного для заявлення кредиторами своїх вимог.

Втім, відповідачем безпідставно та протиправно відмовлено у задоволенні вимог пенсійного органу про сплату капіталізованих платежів.

Отже, зважаючи на передбачений діючим законодавством України обов`язок сплати відповідачем, у зв`язку з його припиненням, капіталізованих платежів за розрахунком позивача, здійсненим у відповідності до Порядку № 986, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача капіталізованих платежів.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що покладення на відповідача зобов`язань зі сплати капіталізованих платежів не є втручанням або посяганням на його майно, а спрямоване на забезпечення виплат майбутніх платежів для осіб, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та відбувається на підставі закону з урахування ступеня та строку втрати працездатності.

Стосовно незгоди відповідача з сумою розрахунку капіталізованих платежів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи встановлено, що для визначення середньої очікуваної тривалості життя чоловіків та жінок під час розрахунку капіталізації платежів пенсійним органом застосовувались дані, наведені у таблицях Демографічного щорічника «Населення України за 2021 рік». У графі «Вік, років» таблиці обрано вік потерпілого, станом на момент проведення капіталізації (20.12.2023), а у відповідному рядку графи «Усього» «чоловіки» або «Усього» «жінки» зазначено показники середньої очікуваної тривалості життя (СОТЖ) відповідної статі.

При цьому, на запит позивача від 05.09.2023 № 2600-0604-8/173150 до Державної служби статистики України про надання статистичного збірника «Таблиці народжуваності, смертності та середньої очікуваної тривалості життя за 2022 рік, листом від 11.09.2023 №10.3-18/162-23 повідомлено, що враховуючи ситуацію, що склалась у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, згідно із Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 № 263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних, електронних реєстрів в умовах воєнного стану», отримання територіальними органами Держстату адміністративних даних щодо народжуваності, смертності населення в повному обсязі є неможливим.

Формування органами державної статистики об`єктивної офіційної державної статистичної інформації щодо таблиць народжуваності, смертності та середньої очікуваної тривалості життя, починаючи із 2022 року призупинено.

В пункті 3 Порядку № 986 визначено, що капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Визначення механізму надходження капіталізованих платежів дає змогу Пенсійному фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання, або особам, які перебували на утриманні потерпілих та мають право на страхові виплати у разі їх смерті.

Таким чином, позивач на підставі наявних останніх офіційних даних здійснено розрахунок капіталізації платежів ДП «Електронмаш», інших законних джерел статистичних даних для визначення розрахунку капіталізованих платежів не передбачено, що також підтверджено й відповідачем.

З огляду на зазначене, вказані твердження апелянта не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, визначений позивачем розрахунок платежів, що підлягають капіталізації для забезпечення здійснення страхових виплат протягом життя потерпілих, згідно з яким загальна сума відповідного платежу, що підлягає капіталізації, становить 6 685 822,61 грн.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем всупереч наведеним правовим нормам, не виконано обов`язок щодо проведення капіталізації платежів для продовження страхових виплат потерпілим на підприємстві протягом його життя.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Інша частина доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Електронмаш» залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 24.11.2025р.)