Справа № 464/5593/25
Суддя: Жила В. С.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5593/25
пр.№ 2-а/464/73/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участі секретаря судового засідання Харук У.О.,

представника відповідача Чубелки О.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5392674 від 04.08.2025, на підставі якої її притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що згідно з оскаржуваною постановою, вона 04.08.2025 о 13:31 год. на 774 км автодороги Київ-Чоп в м. Мукачево Мукачівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «Renault», н.з. НОМЕР_1 , перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки, чим допустила порушення п. 8.5.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), зокрема порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. Зазначила, що 04.08.2025 близько 13:30 год. під час керування транспортним засобом на 774 км автодороги Київ-Чоп в м. Мукачево Мукачівського району Закарпатської області, на перехресті, де організовано круговий рух, здійснила в?їзд на перехрестя та подальший рух прямо з дотриманням вимог дорожньої розмітки, нанесеної на проїзній частині у вигляді стрілок жовтого кольору, які дозволяли рух прямо та праворуч, переді нею їхав вантажний автомобіль. У той момент, коли її автомобіль проїхав через вказану стрілку жовтого кольору, я побачила, що з правого боку закінчується місце для руху праворуч (без розмітки) та розпочинається суцільна лінія дорожньої розмітки жовтого кольору, одразу, переконавшись у безпечності маневру праворуч, здійснила перестроювання на суміжну смугу з метою продовження руху в напрямку м. Ужгород Закарпатської області. Під час перестроювання відбулося часткове перетинання зазначеної суцільної лінії дорожньої розмітки жовтого кольору. Вважає, що з врахуванням того, що згідно підпункту 8.5.1 пункту 8.5, пункту 8.5-1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху, повинна відповідати вимогам національного стандарту, часткове перетинання суцільної лінії дорожньої розмітки за обставин наявності на проїзній частині дорожньої розмітки у вигляді стрілки, яка дозволяє рух прямо та праворуч (дорожня розмітка 1.18), при цьому виконання вимоги даної дорожньої розмітки призводить до невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.1, не підлягає кваліфікації як протиправна дія, яка посягає на встановлений порядок дорожнього руху. Відтак, відсутність протиправного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема порушення вимоги розмітки проїзної частини доріг, тобто об`єктивної сторони правопорушення, виключає констатацію події даного адміністративного правопорушення. Окрім цього, при винесенні постанови не враховано її пояснення щодо невчинення правопорушення, докази протилежного відсутні, їй не було роз`яснено її прав та обов`язків, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у вказаній адміністративній справі визначено суддю Жилу В.С.

Ухвалою судді від 05.09.2025 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.09.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про заміну відповідача відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на належного Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

15.09.2025 від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Чубелка О.Ю. вказала, що позивачка порушила вимоги 8.5.1 ПДР України, а саме: порушення вимог розмітки 1.1. - її перетин. Відеозапис правопорушення було відзнято за допомогою інформаційно аналітичної системи «Ситуаційний центр «Безпекове Закарпаття». Також дане правопорушення поліцейським зафіксовано за допомогою портативних технічних приладів, однак відеозапис з нагрудної камери поліцейського під час оформлення адміністративних матеріалів з місця події не зберігся, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30 діб. Ствердила, що відеодоказом (13 год. 29 хв.) підтверджується те, що позивачка вчинила правопорушення. ОСОБА_1 рухалась в крайній правій полосі, що дозволяє рух праворуч чи прямо, як вказано на стрілках, що були зображені жовтим кольором на дорозі. Однак, звернула на круг, при цьому здійснила перетин переривчастої жовтої лінії і в подальшому зорієнтувавшись на місці (і як вказує позивачка вона прямувала до м. Ужгород), різко повернула праворуч та здійснила перетин суцільної лінії, чим порушила ПДР. Так само зробив автомобіль, який їхав позаду позивачки. Відповідно було зупинено працівниками поліції транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , та транспортний засіб, який їхав позаду. Вважає, що оскаржувана постанова складена правомірно, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 03.10.2025 залучено Головне управління Національної поліції в Закарпатській області до участі у справі як другого відповідача, оскільки інспектор Котубей В.В. при винесенні постанови діяв від імені Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а згода позивачки на заміну відповідача була відсутня.

У судовому засіданні від 07.11.2025 ОСОБА_1 була допитана в якості свідка з приведенням до присяги та надала показання про те, що не допускала порушення Правил дорожнього руху, після зупинки її транспортного засобу працівники поліції пояснили, що вона допустила порушення ще раніше, а саме до виїзду на кільце. Водночас при з`їзді з кільця вона діяла виключно на виконання вимоги працівника поліції, а саме прийняла в право та зупинила транспортний засіб. Також стверджувала, що доказів, які б підтверджували факт вчинення нею означеного адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин, у матеріалах справи відсутні.

У судове засідання від 14.11.2025 позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила суд такий задовольнити.

У судовому засіданні 14.11.2025 представник відповідача 2 Чубелка О.Ю. позовні вимоги не визнала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Ствердила, що позивачкою допущено адміністративне правопорушення при з`їзді з кільця та перетині суцільної лінії.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.08.2025 серії ЕНА № 5392674, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 04.08.2025 о 13:31 год. на 774 км автодороги Київ-Чоп в м. Мукачево Мукачівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «Renault», н.з. НОМЕР_1 , перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки, чим порушила п. 8.5.1 Правил дорожнього руху порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 11 ч. 1 ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 34.1 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється.

Підпунктом 8.5.1 п. 8.5 Правил дорожнього руху визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.33. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1-1.10.3, 1.17.1-1.17.3, 1.23, 1.25, а також лінії тимчасової розмітки. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.2, 1.14.3, 1.15. Розмітка 1.29-1.32 дублює зображення знаків.

Горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Тимчасова розмітка 1.1 це вузька суцільна лінія жовтого кольору, яка має ті ж функції, що й постійна біла лінія 1.1. Вона використовується під час дорожніх робіт або в інших умовах, що вимагають тимчасового регулювання. Розмітка 1.1. жовтого кольору поділяє потоки протилежних напрямків, позначає межі смуг руху, а також забороняє перетинати лінію для об`їзду або обгін.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності(ст. 245 КУпАП).

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а висловлено правову позицію, згідно з якою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З дослідженого судом відеозапису, поданого відповідачем, встановлено, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивачки відбулася о 13:29 год. 04.08.2025, однак згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення о 13:31 год., тобто після зупинки автомобіля. Наведене свідчить про неможливість достовірно встановити, що позивачка порушила Правила дорожнього руху за наведених у постанові про накладення адміністративного стягнення обставин.

Окрім цього, в аспекті заявлених позовних з наданих відповідачем доказів неможливо достовірно встановити схему дорожньої розмітки, розташування дорожніх знаків, місце та суть допущеного позивачкою адміністративного правопорушення.

Окрім цього, відповідачем не спростовано доводів позивачки про недотримання працівником поліції вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема щодо не роз`яснення її прав та обов`язків.

Таким чином, означеним відеозаписом не зафіксовано допущення позивачкою порушення Правил дорожнього руху та дотримання визначеного законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відповідно такий не підтверджує наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та дотримання відповідних вимог закону.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та які б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в цілому, для їх безпосереднього дослідження, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області не надано, а судом не здобуто.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів, які б безпосередньо дозволяли суду впевнитись, що мало місце порушення вимог п. 8.5.1 ПДР, таякими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, означене є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Інші доводи сторін не впливають на таке вирішення справи, а відомості та докази, які б спростували даний висновок суду та доводили протилежне, відсутні.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатської області витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 72 77, 139, 139, 134, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.08.2025 серії ЕНА № 5392674, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Відділ поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатська область, м. Мукачево, вул, Маргітича, 48.

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, буд. 13.

Суддя Володимир ЖИЛА