Справа № 160/18813/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
27.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та здійснити перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 з додаванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу суму недоплати по щомісячних пенсійних виплатах за період з 04.05.2025 по дату винесення судового рішення, яка виникла у зв`язку з неправильним нарахуванням пенсії при її призначенні внаслідок неправомірного рішення відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці періоду його роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту, що зайнятий на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
08.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що відповідно до пред`явлених позивачем документів для вирішення питання призначення пенсії на пільгових умовах встановлено, що згідно трудової книжки позивач працював в ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат». Позивачем до заяви про призначення пенсії було надано пільгову довідку від 14.03.2025 №76, видану ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», відповідно до якої атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена згідно наказів: від 14.08.2014 №556 та від 16.06.2020 №560. Оскільки не всі періоди роботи позивача охоплені наказами про проведені атестації робочих місць (є розрив між атестаціями робочих місць), територіальним органом Пенсійного фонду України зараховано не всі періоди роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1, а саме не зараховано період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020. Вказує, що обов`язок проведення атестації покладено на підприємство. Територіальні органи Пенсійного фонду України наділені повноваженням лише розглядати документи для призначення та перерахунку пенсії, і не можуть визначати чи відноситься та чи інша посада до професії що має пільговий характер роботи. Також зазначає, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Виключними дискреційними повноваженнями наділені органи Пенсійного фонду України на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку). Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 04.05.2025.
«Правові відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), зі змінами, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Вам призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 4.1 Порядку № 383 визначено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
05.05.2025 Вами подано заяву за допомогою вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України та довідку уточнюючу пільговий характер роботи від 14.03.2025 за №76, виданою Інгулецьким гірничо-збагачувальним комбінатом за періоди роботи по Списку №1.
Атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена згідно наказів: №556 від 14.08.2014, №560 від 16.06.2020.
На підставі вищезазначеного до періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 1 не зараховано період з 14.08.2019 по 15.06.2020 у зв`язку з перервою в атестації (наказ про результати атестації робочих місць від 14.08.2014 № 556 (дія розповсюджується на 5 років, тобто до 13.08.2019), наступний наказ про результати атестації робочих місць від 16.06.2020 № 560 Вашу посаду атестовано за Списком № 2.».
Не погоджуючись з відмовою органу Пенсійного фонду у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону №1058-ІV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Трудова книжка серії НОМЕР_1 , належна ОСОБА_1 , містить наступні записи за спірний період в ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»:
- запис №6: 01.04.2008, переведений в цех технологічного автотранспорту водієм автотранспортних засобів, зайнятий повний робочий день на вивозі гірничої маси з кар`єру, водій 3 класу, наказ №479 від 31.03.2008;
- за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, наказ №856 від 03.09.2004;
- за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, наказ №912 від 01.09.2009;
- за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, наказ №556 від 14.08.2014;
- запис №7: 13.02.2021, присвоєно кваліфікацію водія 1-го класу, розпорядження №342 від 13.02.2021.
Згідно виданої ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 довідки від 14.03.2025 №76 про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній: останній працював повний робочий день на Інгулецькому гірничо-збагачувальному комбінаті в виробництві «Гірничі роботи», зокрема, з 03.08.2016 по 15.06.2020 в якості водія автотранспортних засобів, зайнятий повний робочий день на вивезенні гірничої маси із кар`єру автоколони № 1 цеху технологічного автотранспорту, зайнятого повний робочий день в кар`єрі глибиною 150 метрів і глибше, що передбачено списком 1 розділом І підрозділом 3, затвердженого постановою КМУ № 461 від 24.06.2016. Підстава: особова картка ф.Т2, штатний розклад, розрахункові відомості, накази про прийом, переміщення за 2000-2020 роки, картка обліку фактично відпрацьованого часу 2008-2020 роки. Атестація робочого місця проведена: наказ № 566 від 27.09.1999, наказ № 856 від 03.09.2004, наказ № 912 від 01.09.2009, наказ № 556 від 14.08.2014, наказ № 560 від 16.06.2020.
Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, спірні періоди роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, засвідчені підписами уповноваженої особи та містять відповідні печатки, відтак відомості, які зазначені в трудовій книжці свідчать про те, що позивач працював у вказані періоди.
За змістом приписів пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі -Порядок №442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно пункту 2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до пункту 10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, пунктом 11 Порядку №442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №442 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списків №1 та №2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014 у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №732/2003/14.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Крім того, доказів того, що посада, яку займав позивач у спірний період, не належить до Списку № 1 та не дає позивачеві права на зарахування спірних періодів до пільгового стажу за Списком № 1 матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано. Натомість, наданими суду доказами підтверджено належність займаної позивачем посади до Списку № 1.
Отже, незарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 14.08.2019 по 15.06.2000 є неправомірним. Таким чином, суд робить висновок, що період роботи ОСОБА_1 протиправно не зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Оскільки відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу роботи вищевказаний період роботи, порушені права позивача підлягають відновленню судом.
При цьому, як встановлено судом, що за наслідками розгляду заяви позивача будь-якого рішення відповідачем не приймалось, натомість заява від 02.06.2025 розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
Таким чином, у розглянутому випадку належним способом захистом прав позивача є вимога про визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу позивача.
З урахуванням наведеного та зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 спірного періоду роботи, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії з дати її призначення, тобто з 04.05.2025.
Поряд з цим, вимоги позивача щодо нарахування та виплати суми недоплати щомісячних пенсійних виплат є тотожними зобов`язанню здійснити перерахунок та виплати пенсії, про що вже зазначалось судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи з 14.08.2019 по 15.06.2020 в Приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді водія автотранспортних засобів автоколони №1 цеху технологічного автотранспорту, що зайнятий на вивезенні гірничої маси із кар`єру глибиною 150 метрів і глибше.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 04.05.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням зарахованого періоду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський