Справа № 240/18498/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/18498/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за вислугою років на підставі ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з урахуванням наявності вислуги років у пільговому обчислені - 29 років 06 місяців 12 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 30 травня 2025 року ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на підставі ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з урахуванням наявності вислуги років у пільговому обчислені - 29 років 06 місяців 12 днів.

В обґрунтування позову вказує, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. З урахуванням того, що позивач має вислугу років у пільговому обчисленні 29 років 06 місяців 12 днів, відповідач, на переконання позивача, зобов`язаний призначити і виплачувати йому пенсію з урахуванням наявності пільгової вислуги років - 29 років 06 місяців 12 днів. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 25.07.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 18.08.2025. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 01.01.2022 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262). Наказом Державної установи «Коростенська виправна колонія (№ 71)» від 15.12.2021 № 134/ОС-21 позивача звільнено зі служби на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31.12.2021. Відповідно до вказаного наказу вислуга років позивача станом на 31.12.2021 у календарному обчислені становить 23 роки 03 місяці 07 днів, у пільговому обчислені 29 років 06 місяців 12 днів. На дату призначення пенсії вислуга років позивача (з урахуванням страхового стажу) становить 25 років (п. б ст. 12 Закону № 2262). Відповідач зазначає, що Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги. При цьому, Порядком № 393 передбачено право на зарахування вислуги років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби - один місяць служби за 40 днів виключно для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просить відмовити у задоволенні позову.

У період із 16.08.2025 по 26.08.2025 та із 29.10.2025 по 13.11.2025 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Клопотання відповідача про долучення доказів надійшло до суду 25.11.2025.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що наказом начальника Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" від 15.12.2021 №134/ОС-21 старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено зі служби із 31 грудні 2021 року. У наказі вказано: вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 23 (двадцять три) роки 03 місяці 07 днів, у пільговому обчисленні 29 років 06 місяців 12 днів.

Сторонами визнається, що 01.01.2022 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою довільної форми від 30.05.2025 (зареєстрована відповідачем 03.06.2025 за вх. №22069/К-0600-25) у якій просив здійснити нарахування та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги 29 років 6 місяців 12 днів.

Головне управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 16.06.2025 №24439-22069/К-02/8-0600/25 повідомило ОСОБА_1 про наступне: "Повідомляємо, що Ви з 01.01.2022 перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримуєте пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон). За матеріалами Вашої пенсійної справи загальна вислуга років, з урахуванням страхового стажу становить 25 років 9 місяців 4 дні, в тому числі в календарному обчисленні 23 роки 3 місяці 7 днів. Дата звільнення зі служби 31.12.2021. Зауважуємо, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії визначаються ст. 17 вищевказаного Закону. Зазначаємо, що відповідно до пункту а) статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Призначення пенсії за вислугу років особам, які звільнені з військової служби та мають календарну вислугу 23 роки чинним законодавством не передбачено".

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає вказану відмову протиправною, а свої права - порушеними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 (далі - Закону №2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено у статті 12 Закону №2262.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінет Міністрів України постановою від 7 липня 1992 року № 393 затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Суд звертає увагу на те, що до 19.02.2022, тобто станом на дату звільнення позивача зі служби та на дату призначення йому пенсії, пунктом 3 Порядку №393 було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», яка набрала чинності 19 лютого 2022 року до Порядку № 393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок № 393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови».

Пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Водночас пунктом 3 Порядку №393 визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Отже, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Судом встановлено, що позивача звільнено зі служби з 31.12.2021, тобто до внесення змін в Порядок №393 постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а, про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку № 393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до територіального органу Національної поліції України із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

Отже, застосуванню підлягає норми Порядку №393 у редакції, до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119.

Станом на дату звільнення позивача зі служби (31.12.2021) та на дату призначення пенсії (01.01.2022), Порядок №393 у п.3 передбачав пільгове обчислення вислуги років саме для призначення пенсії (не для визначення її розміру).

Оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його служби на день звільнення становить 29 років 06 місяців 12 днів, а тому, у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII він набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі цього Закону.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 25.05.2022 у справі №480/4643/20, від 10.06.2024 у справі №260/4588/23, від 20.11.2024 у справі №380/8441/21, 27 листопада 2024 року у справі №420/29256/23, від 16 липня 2025 року у справі №520/12537/24.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

Ураховуючи зазначені правові норми та встановлені судом обставини, які підтверджуються матеріалами справи, зокрема, що позивач набув право на призначення з урахуванням редакції Порядку №393 до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, мав 29 років вислуги при необхідному 25 років, суд вважає, що у позивача наявні всі умови для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, при призначенні із 01.01.2022 позивачу пенсії, органом Пенсійного фонду було враховано вислугу років з урахуванням страхового стажу позивача, що становить 25 років 9 місяців 4 дні, з яких в календарному обчисленні 23 роки 3 місяці 7 днів, з огляду на що суд дійшов висновку, що відповідач при призначенні із 01.01.2022 позивачу пенсії із врахуванням зазначених років вислуги, порушив право позивача на призначенні пенсії з урахуванням пільгової вислуги років, яка становить 29 років.

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить суд захистити його порушені права із 30.05.2025, тобто з дати звернення із заявою.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення шляхом зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням вислуги років 29 років 6 місяців 12 днів.

Щодо тверджень відповідача, що заяву позивача від 30.05.2025 розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян", оскільки заява позивача не була подана з дотриманням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, оскільки не відповідала встановленій формі та була подана не у встановлений спосіб, а тому за результатами її розгляду позивачу листом було лише надано роз`яснення, суд зазначає наступне.

Правові норми Прядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1), на які посилається відповідач, стосуються порядку звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення, перерахунок пенсії.

Водночас, у спірних правовідносинах пенсія позивачу вже призначена, а подана ним до відповідача заява від 30.05.2025 фактично є заявою, в якій позивач повідомив пенсійний орган про порушення його права, яке полягало у неналежному обрахунку вислуги років, та відповідно просив в цій заяві поновити порушене право, та виплачувати йому пенсії з урахуванням пільгової вислуги років, наявної на дату призначення пенсії.

З огляду на зазначене, правові норми пункту Порядку №3-1 та визначений ними порядок подачі до пенсійного органу заяви про призначення/перерахунок пенсії, на заяву позивача не поширюється.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська область, Житомирський район, 10003, ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії без урахуванням наявності вислуги років у пільговому обчислені - 29 років 06 місяців 12 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 30 травня 2025 року пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням наявності вислуги років у пільговому обчислені - 29 років 06 місяців 12 днів, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

25.11.25