Справа № 160/13642/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняБеседі Г.Р.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Балюра А.С. Бугай О.О.
27 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просить суд:
20 червня 2025 року головуючий винесла ухвалу про здійснення подальшого розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Обґрунтувала вказане судове рішення тим, що вказану справу недоцільно розглядати у порядку спрощеного позовного провадження та слід перейти до загального позовного провадження, оскільки з наданих до суду заяв по суті справи та доказів, не можливо встановити обставини справи.
Відповідно, змінилися в сторону збільшення витрати позивача на професійну правничу допомогу в цій справі, адже за пропозицією головуючого представник відповідача двічі надавав додаткові докази; у справі було призначено шість дат для судового засідання 22.07.2025, 26.08.2025, 11.09.2025, 29.09.2025, 14.10.2025 та 23.10.2025, п`ять з яких відбулися, крім судового засідання 26.08.2025, яке було перенесене по вині представника відповідача.
Крім того суперечливі та непослідовні доводи представника відповідача потребували відповідної реакції зі сторони позивача відповідними заявами з процесуальних питань та письмовими запереченнями.
До того ж, одне із судових засідань не відбулося з вини представника відповідача, який заяву про проведення відеоконференції направив до суду засобами поштового зв`язку у строк, який виключав можливість своєчасного винесення судом відповідної ухвали, тому, на думку представника позивача, такі дії відповідача, які слід кваліфікувати відповідно до ч. 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
10 листопада 2025 року представник відповідача подав заперечення стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які обґрунтовані тим, що посилання позивача на дотримання вимог частин четвертої статті 134 КАС України, як на підставу ухвалення додаткового рішення є необґрунтованими та не відповідають розгляду справи.
Зазначений вище лист було направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду двома способами: через засоби поштового зв`язку Укрпошта та за допомогою електронної пошти на електронну адресу суду.
Ураховуючи відсутність у діях представника Секретаріату Уповноваженого ознак зловживання процесуальними правами та прийняття рішення по суті спору не на користь позивача, а також відсутність у заяві позивача документів, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, відсутні підстави для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення.
Суд переніс розгляд заяви на 20 листопада 2025 року о 12:00 год.
Протокольною ухвалою від 20.11.2025 року суд залишив без розгляду клопотання представника позивача про залишення без розгляду заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні свої правові позиції та просили заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Представник відповідача проти ухвалення додаткового рішення заперечував.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява про ухвалення додаткового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року у справі №160/13642/25 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (вул. Інститутська, 21/8, м. Київ, 01008, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

27 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення в цій справі про стягнення 32817,33 грн вказаних витрат з відповідача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 2-5 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що попередній розрахунок судових витрат складає 32817,33 грн.

З метою отримання професійної правничої допомоги, позивач уклав договір № 07/25 від 07.05.2025 про надання правничої допомоги з адвокатом Балюра О.В. із додатковою угодою № 1 до договору-1 та договір № 07/25 від 07.05.2025 про надання правничої допомоги з адвокатом Балюра А.С. (далі Договір-2) із додатковою угодою №1 до Договору-2. 24 жовтня 2025 року позивач підписав акт № 1 приймання-передачі послуг з професійної правничої допомоги з адвокатом Балюра О.В. на підставі договору-1, а 27 жовтня 2025 року підписав акт № 1 приймання-передачі послуг з професійної правничої допомоги з адвокатом Балюра А.С. на підставі договору-2.

З метою підтвердження отримання послуг адвоката Балюра О.В. за договором-1, позивач надав суду завірені належним чином копії договору про надання правничої допомоги № 07/25 від 07.05.2025 укладеного з адвокатом Балюра О.В., додаткової угоди № 1 від 07.05.2025 до вказаного договору, акту № 1 приймання-передачі правничої допомоги від 24.10.2025, рахунку № 24/10 від 24.10.2025 на суму 9855,00 грн, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Балюра О.В. та оформленого нею адвокатського ордера серії АЕ номер 1385251 від 07.05.2025.

З метою підтвердження отримання послуг адвоката Балюра А.С. за договором-2, позивач надав суду завірені належним чином копії договору про надання правничої допомоги № 07/25 від 07.05.2025 укладеного з адвокатом Балюра А.С., додаткової угоди № 1 від 07.05.2025 до вказаного договору, акту № 2 приймання-передачі правничої допомоги від 27.10.2025, рахунку № 27/10 від 27.10.2025 на суму 22962,33 грн, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Балюра А.С. та оформленого ним адвокатського ордера серії АІ номер 1651162 від 07.05.2025.

Відповідно частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із статтею 139 КАС України при задоволенні позову сторони , яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тобто загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України , зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, покладення судових витрат на правничу допомогу на сторону відповідача можливе за умови задоволення позовних вимог позивача.

Посилання позивача на дотримання ним вимог частин четвертої статті 134 КАС України як на підставу ухвалення судом додаткового рішення є необґрунтованим та не відповідає результату розгляду справи, в даному випадку суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд може застосувати цю норму, якщо сторона зловживала своїми правами, наприклад, подавала безпідставні клопотання, або якщо спір виник через її недобросовісні дії.

Стосовно тверджень представника позивача про зловживання представником відповідача процесуальними правами, оскільки судове засідання 26.08.2025 було перенесене по вині представника відповідача, суд встановив, що листом від 18.08.2025 № 13039.2/25/55 відповідач у відповідності до вимог статті 195 КАС України подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду двома способами: через засоби поштового зв`язку Укрпошта та за допомогою електронної пошти на електронну адресу суду, що свідчить про відсутність у діях Секретаріату Уповноваженого ознак зловживання своїми процесуальними правами. Інших зловживань відповідачем процесуальними правами під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд не встановив.

За таких підстав, суд зробив висновок, що в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/13642/25, слід відмовити, як токої, що не базується на законі та не підтверджується доказами у справі.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 252, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/13642/25 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 25.11.2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук