Справа № 826/17778/14
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

25 листопада 2025 року Київ № 826/17778/14

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України, Державної служби України з контролю за наркотиками, Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками
провизнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту відповідач 1, КМУ), Державної служби України з контролю за наркотиками (далі по тексту відповідач 2) та Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (далі по тексту відповідач 3, Держлікслужба), в якому просив суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову): 1) адміністративний позов задовольнити частково; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №981-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками; 3) скасувати наказ Державної служби України з контролю за наркотиками від 07.11.2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками; 4) поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками з 07.11.2014 року або на рівнозначній посаді; 5) стягнути з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2014 по 16.03.2021; 6) стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу; 7) в іншій частині позову відмовити.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №981-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками; скасовано наказ Державної служби України з контролю за наркотиками від 07.11.2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками; поновлено позивача на посаді першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками () з 07 листопада 2014 року; стягнуто з Державної служби України з контролю за наркотиками на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2014 по 15.11.2017. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №981-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками та зобов`язання Кабінету Міністрів України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Залишено в силі щодо цієї частини позовних вимог постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року, зі зміною її мотивувальної частини в редакції цієї постанови Верховного Суду. Скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції в іншій частині позовних вимог та направлено адміністративну справу у відповідній частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №981-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. Скасовано наказ Державної служби України з контролю за наркотиками від 07.11.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками з 07.11.2014 року або на рівнозначній посаді. Стягнуто з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2014 року по 16.03.2021 року. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 10 березня 2023 року у справі №826/17778/14 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року залишено без змін в частині скасування рішення суду першої інстанції про визнання протиправним і скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №981-р про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками. В іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року скасовано. Залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 в частині задоволення позовної вимоги про скасування наказу Державної служби України з контролю за наркотиками від 07.11.2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками та в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року в частині позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді, виклавши пункт четвертий його резолютивної частини у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника Голови Державної служби України з контролю за наркотиками з 08 листопада 2014 року». Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року в частині позовної вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та в частині розподілу судових витрат, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

В межах адміністративної справи №826/17778/14 залишились позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та в частині розподілу судових витрат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4 971 867,8 грн. ( чотири мільйони дев`ятсот сімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят сім гривні вісімдесят копійок). Стягнуто з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень), у тому числі: з Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) 125 000,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок); з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 120, ) 125 000,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок). В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року апеляційні скарги Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та Кабінету Міністрів України - залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року залишити без змін.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року судом видано виконавчі листи 20 лютого 2025 року.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства.

В обґрунтування заяви про встановлення судового контролю представником позивача зазначено, що отримані виконавчі листи були пред`явленні до виконання, 18.03.2025 року виконавчий лист про стягнення з Кабінету Міністрів України суми витрат на правничу допомогу у розмірі 125 000,00 грн. направлено до Державної казначейської служби України (отримано 21.03.2025); 18.03.2025 року направлено до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві - Вказані виконавчі листи отримано Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві 24.03.2025 року та відповідно зареєстровані за вх. № Г-11 727 та Г-11-734 від 24.03.2024 року.

Станом на день подання заяви про встановлення судового контролю рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року залишається не виконаним.

Розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

При цьому суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №800/592/17, відповідно до якої встановлення судового контролю може здійснюватися й після завершення розгляду справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року по справі №806/2143/15 звернув увагу, що ст.ст.382, 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з матеріалів, які долучені представником позивача до заяви про встановлення судового контролю, органами, на які покладено обов`язок щодо здійснення виплати присудженої до стягнення суми, рішення суду не виконається, що також підтверджує протиправність дій відповідачів щодо не виконання рішення суду.

У рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З цього приводу слід враховувати правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 18.02.2021 у справі №813/5500/14, в якій суд дійшов висновку, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом. Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави.

У даному випадку наявні підстави вважати, що за відсутності встановлення судового контролю відповідно до рішення суду не буде виконано рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 року у справі №826/17778/14.

Тому, суд висновує, що відповідачами не виконано рішення суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини викладені представником позивача в заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та докази надані на підтвердження вказаних обставин, керуючись ст.382 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 248, 287, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної служби України з контролю за наркотиками та Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №826/17778/14, шляхом зобов`язання Кабінет Міністрів України, Державну службу України з контролю за наркотиками та Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками подати звіт про повне виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №826/17778/14 у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили, а саме: надати суду докази виплати присуджених до стягнення сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу та витрат на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Білоноженко М.А.