Справа № 420/3524/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3524/25

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 07.05.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлева О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування п.п.2, 3, 4 та 8 наказу від 05.01.2025 №4 «Про результати службового розслідування» у частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення «зауваження», а також притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 11209,19грн., за несвоєчасну постановку військовослужбовця на котлове забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службове розслідування проведене не об`єктивно, поверхнево та односторонньо, з порушенням норм чинного законодавства України, тому як наслідок оскаржуваний наказ є протиправним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 відмовлено у задоволенні позову з підстав правомірності наказу командира військової частини НОМЕР_1 п.п.2, 3, 4 та 8 наказу від 05.01.2025 №4 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції невірно встановив підстави для постановки військовослужбовця на котлове забезпечення у військовій частині, оскільки такою підставою є наказ командира військової частини, а не рапорт позивача, який після подачі його командиру вичерпав свою дію. Також, позивач вказує про невірне встановлення судом першої інстанції порушення ним правил обліку особового складу та обов`язку повідомити військову частину НОМЕР_2 про припинення відрядження військовослужбовцем.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2024 №706, відповідно до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оброни України від 21.11.2017 №608, призначено службове розслідування за фактом завдання державі збитків у зв`язку з не зняттям із котлового забезпечення сержанта ОСОБА_2 /а.с.38-40/

Актом службового розслідування від 05.01.2025 рекомендовано, зокрема, за порушення начальником протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 вимог ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у порушенні ним вимог п.19 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 №280, притягнути його до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнення «зауваження», та до обмеженої матеріальної відповідальності згідно з вимогами ст.5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» шляхом утримання з його доходу 11209,19грн. /а.с.28-37/

Пунктами 2, 3, 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 №4 встановлено, що матеріальна шкода, завдана державі внаслідок перебування сержанта ОСОБА_2 на подвійному котловому забезпеченні, що призвело до перевитрати на суму 22418,38грн., яка покладається солідарно на підполковника ОСОБА_1 та сержанта ОСОБА_2 ; за порушення начальником протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 вимог ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у порушенні ним вимог п. 19 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 №280, притягнуто його до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення - «зауваження»; притягнуто начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності згідно з вимогами ст.5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», та утримано з його доходу 11209,19грн. у встановленому порядку. /а.с.93-97/

Не погоджуючись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення до дисциплінарної та обмеженої матеріальної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позову.

Так, процедура проведення службового розслідування деталізована у нормах Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608. (надалі - Порядок №608).

За визначенням п.2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (п.7 Порядку № 608).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Розділом ІІІ Порядку № 608 визначено порядок проведення службового розслідування.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (п.1 розділу ІІІ Порядку № 608).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п.3 розділу ІІІ Порядку № 608).

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2024 №706, відповідно до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оброни України від 21.11.2017 №608, призначено службове розслідування за фактом завдання державі збитків у зв`язку з не зняттям із котлового забезпечення сержанта ОСОБА_2 /а.с.38-40/

При цьому, підставою для прийняття вищезазначеного наказу слугував факт нанесення збитків у зв`язку з не зняттям із котлового забезпечення сержанта ОСОБА_2 , тобто, за наявності підстав, визначених Порядком №608.

Згідно п.1 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до п.5 розділу V Порядку №608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Згідно п. 6 розділу V Порядку №608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Так, за наслідками проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2024 №706, складено акт службового розслідування, який затверджений 05.01.2025. /а.с.28-37/

Актом службового розслідування встановлено, що своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги: ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту, ст.ст.58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 №280 щодо зарахування на котлове забезпечення сержанта ОСОБА_2 .

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції невірно встановив підстави для постановки сержанта ОСОБА_2 на котлове забезпечення у військовій частині, оскільки такою підставою є наказ командира військової частини, а не рапорт позивача, який після подачі його командиру вичерпав свою дію. Також, вказує про невірне встановлення судом першої інстанції порушень позивачем правил обліку особового складу та обов`язку повідомити військову частину НОМЕР_2 про припинення відрядження сержантом ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, виходячи з наступного.

Так, ст. 81 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України серед іншого, містить наступний обов`язок начальника протиповітряної оборони військової частини, як організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

Відповідно до ст. 80 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир дивізіону начальник протиповітряної оборони бригади в мирний і воєнний час відповідає за бойове застосування всіх засобів протиповітряної оборони бригади, за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу підрозділів протиповітряної оборони бригади та підтримання їх озброєння і техніки у боєздатному стані; за стан навчально-матеріальної бази у підрозділах бригади відповідно до спеціальності. Командир дивізіону начальник протиповітряної оборони бригади підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником особового складу підрозділів протиповітряної оборони бригади.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280 (у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення) організація обліку особового складу покладається у підрозділах військових частин на командирів цих підрозділів, які зобов`язані: здійснювати контроль за станом обліку особового складу та періодично особисто перевіряти укомплектованість військ (сил); контролювати правильне відображення чисельності особового складу в облікових документах і своєчасне надання донесень про склад і чисельність військ (сил).

Вищезазначені норми кореспондуються з положенням ст.59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яке встановлює загальні обов`язки командира (начальника) та ст.ст. 80-81 цього Статуту, які визначають начальника протиповітряної оборони військової частини як прямого начальника усього особового складу протиповітряної оборони та зобов`язують його організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

Таким чином, позивач, як командир підрозділу військової частини та прямий начальник сержанта ОСОБА_2 , зобов`язаний здійснювати контроль за станом обліку особового складу.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.02.2024 № 34 сержант ОСОБА_2 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 з 02.02.2024 до окремого розпорядження, був знятий з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_1 та отримав атестат на продовольство до військової частини НОМЕР_2 . /а.с.59/

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.02.2024 №35 сержант ОСОБА_2 прибув та приступив до виконання службових обов`язків і з 05.02.2024 був зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_2 . /а.с.60/

12.04.2024 начальником протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 подано командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про повернення сержанта ОСОБА_2 з військової частини НОМЕР_2 . /а.с.49/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2024 №107 сержант ОСОБА_2 вважається таким що прибув (прибуває) до військової частини з відрядження та зараховано з 13.04.2024 на котлове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 . /а.с.61/

В свою чергу, до військової частини НОМЕР_2 жодної офіційної інформації про припинення відрядження та вибуття сержанта ОСОБА_2 з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 , що слугувало б зняттю сержанта ОСОБА_2 з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_2 не було надано.

Лише наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.09.2024 №262 сержант ОСОБА_2 з 19.09.2024 знятий з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, державі в особі військової частини НОМЕР_2 в результаті не зняття сержанта ОСОБА_2 з котлового забезпечення військової частини НОМЕР_2 завдано збитки у розмірі, що відповідає подвійному перебуванню на котловому забезпеченні з 13.04.2024 по 18.09.2024, тобто, протягом 159 діб, що складає 22418,38грн.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що неналежне виконання начальником протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280 в частині контролю за обліком особового складу свого підрозділу привело до подвійного перебування сержанта ОСОБА_2 на котловому забезпеченні з 13.04.2024 по 18.09.2024, що призвело до нанесення державі збитків у розмірі 22418,38грн.

Як передбачено ст.ст.26, ст.27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Водночас, підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (надалі - Закон №160-ІХ), статтею 8 якого також визначено порядок проведення відповідного службового розслідування.

Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів (ч. 1 ст. 8 Закону № 160-ІХ).

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань (ч. 5 ст. 8 Закону №160-ІХ).

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (ч. 6 ст. 8 Закону № 160-ІХ).

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню (ч. 1 ст. 8 Закону №160-ІХ).

Пунктом 5 ст.1 Закону №160-ІХ передбачено, що прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст.9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно ч.1 ст.6 Закону №160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що командир військової частини НОМЕР_1 притягаючи підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності діяв відповідно до Дисциплінарного статуту, Порядку №608 та Закону України №160-IX та за наявності встановленої актом службового розслідування від 05.01.2025 його вини у нанесенні державі збитків, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Аналогічна правова позиція щодо розгляду спорів про притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №813/2751/17; від 12.12.2018 у справі №813/2751/17; від 25.03.2020 у справі №814/2281/16.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв