Справа № 477/1755/25
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/1755/25
Провадження № 2-а/489/173/25
Ухвала

Іменем України

24 листопада 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі судді Костюченко Г.С., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Інгульського районного суду міста Миколаєва перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови .

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18 листопада 2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про заміну неналежного відповідача у справі, а саме: заміни відповідача -Миколаївське районне управління поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області на Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, код ЄДРПО 40108735.

Клопотання обґрунтовано тим, що Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах. Статтею 13 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, та як міжрегіональні територіальні органи (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць). За змістом п.8 розділу V зазначеного Положення Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та інших фінансових установах України, печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, інші печатки та штампи, бланки, необхідні для здійснення діяльності. Згідно п.7. розділу І Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, ГУНП реалізує свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку структурні та територіальні (відокремлені) підрозділи. Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах. Статтею 13 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, та як міжрегіональні територіальні органи (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць). За змістом п.8 розділу V зазначеного Положення Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та інших фінансових установах України, печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, інші печатки та штампи, бланки, необхідні для здійснення діяльності. Згідно п.7. розділу І Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, ГУНП реалізує свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку структурні та територіальні (відокремлені) підрозділи. Частиною третьою статті 288 КУпАП , якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України , з особливостями, встановленими цим Кодексом. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбаченого статтею 183 КУпАП, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, належним відповідачем є саме відповідний орган, положеннями статті 222 КУпАП на який, зокрема, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, ст. 183 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

На теперішній час лише ГУНП в Миколаївській області є юридичною особою. Зважаючи на викладене, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області є належним відповідачем у вказаній справі.

До суду заяв представника позивача, щодо заперечення проти задоволення клопотання про заміну відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас, суд, враховуючи вимоги ст. 48 ч. 3 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно ч. 4 ст. 48 КАС України визначено, що якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 КАС України передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі N 724/716/16-а, Верховний суд дійшов висновків, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Водночас колегія суддів зазначила, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка, бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 48, 241, 248, 293, 294 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Замінити у справі за позовомОСОБА_1 до Миколаївського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови неналежного відповідача у справі на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, код ЄДРПО 40108735.

Відповідач у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження має право подати відзив на позов, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України, а в разі наявності заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - заяву разом із запереченнями - в той же строк.

Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Роз`яснити, що згідно ч. 3 ст. 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання відзиву, для подання відповіді на відзив, а саме міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх визнання або відхилення.

Надати відповідачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, для подання заперечень, у яких відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/sud2610/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.С. Костюченко