Справа № 160/2742/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
25 листопада 2025 рокуСправа №160/2742/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Боженко Н.В.
за участі секретаря судового засідання: Сватко Є.А.
представника позивача: Платошина О.М.
представника відповідача: Недоступ К.К.
представника Міністерства фінансів України: Лісовської Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони у справі та боржника у виконавчому листі в адміністративній справі №160/2742/25, -
06 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, яка надійшла від представника ОСОБА_1 в підсистемі «Електронний Суд». Заявник просить суд замінити відповідача у справі та боржника у виконавчому листі на Міністерство фінансів України.
В обґрунтування заяви зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 р. № 1127 "Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби" установлено, що у процесі реорганізації Державної фіскальної служби Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. № 1074 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 82, ст.3005), застосовується з урахуванням таких особливостей: головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби може бути призначена посадова особа Міністерства фінансів, головою комісії з реорганізації раніше утвореного як юридична особа публічного права територіального органу Державної фіскальної служби (головного управління, митниці) може бути призначена посадова особа з числа працівників такого органу або у разі відсутності посадових осіб в такому органі - посадова особа юридичної особи - правонаступника, або у разі відсутності посадових осіб в такому органі та юридичній особі - правонаступнику - посадова особа Міністерства фінансів або Державної податкової служби, або Державної митної служби, або Бюро економічної безпеки. З огляду на відсутність, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 р. № 85 "Про Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів", визначеної чисельності працівників апарату та територіальних органів ДФС, а також відсутність у визначених Додатком № 3 до проекту Закону України № 6000 від 15 вересня 2021 року "Про Державний бюджет України на 2022 рік" (прийнятий Верховною Радою України 02.12.2021) видатків у 2022 році на утримання ДФС та реалізацію заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, станом на 01.01.2022 всі співробітники ДФС, вивільнені. Починаючи з 01.01.2022 р., ДФС України припинено виконання функцій органу виконавчої влади України. Подальші заходи, пов`язані із реорганізацією (ліквідацією) ДФС будуть здійснюватися представниками державних органів, які визначені правонаступниками чи яким передаються функції органів, що ліквідуються або реорганізуються, а також членами комісії з реорганізації ДФС, що є представниками інших центральних органів виконавчої влади відповідно до вимог Постанови № 1074. Отже, відбулося публічне правонаступництво (передання адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до іншого Міністерства фінансів України, останній з яких набув адміністративну компетенцію попереднього, ставши його правонаступником у зв`язку з ліквідацією попереднього. Фактично, заявник вважає, що оскільки Міністерство фінансів України задіяне в процедурі реорганізації відповідача, а також зважаючи на відсутність видатків на утримання відповідача, саме Міністерство фінансів України є правонаступником за відповідачем в спірних правовідносинах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 18 листопада 2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року забезпечено участь представника ОСОБА_1 Платошина Олега Миколайовича у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року забезпечено участь представника Міністерства фінансів України у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
17 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, які надійшли від Міністерства фінансів України в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що не є правонаступником відповідача у справі.
Судове засідання, призначене на 18 листопада 2025 року, відкладене за клопотанням представника позивача. Наступне судове засідання призначене на 25 листопада 2025 року.
21 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
24 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення, які надійшли від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, зокрема, що в період 2022 року Міністерство фінансів України здійснювало повне управління та розпорядження Державною фіскальною службою України через свого представника - в особі Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України Директора Департаменту фінансово економічного планування, аналізу та майнових відносин ОСОБА_2 , який в свою чергу підтверджував неплатоспроможність органу у наданні відповіді на звернення громадян. Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області є ліквідовано, оскільки з 01.01.2022 року, припинено виконання функцій державної влади, звільнено всіх працівників їх функції здійснюють інші представники державної влади, зупинено фінансування та інше.
24 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від Міністерства фінансів України в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що відповідач у справі не є ліквідованою (припиненою) юридичною особою, а відповідні повноваження жодного органу державної влади передано не було.
В судове засідання, призначене на 25 листопада 2025 року, з`явились представники учасників справи, надали свої пояснення по суті поданої заяви.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, виходить з такого.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області:

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року, із застосуванням в якості розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» станом на 01.01.2020 рік, з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 27.09.2021 року, із застосуванням в якості розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 01.01.2021 рік, з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення одноразової грошової допомоги при звільненні із застосуванням в якості розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» станом на 01.01.2021 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За п. 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074 (далі Порядок №1074) орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до п. 6 Порядку №1074 права та обов`язки органів виконавчої влади переходять:

у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття;

у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади;

у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу;

у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади;

у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

За правилами частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.05.2022 року по справі №520/10496/2020.

18 грудня 2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» №1200, якою утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 цієї постанови Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням від 21.08.2019 року №682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» від 06.03.2019 року № 227 функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зареєстроване як юридична особа 15.09.2014 Номер запису: 0070149, .

Актуальний статус цього суб`єкта: в стані припинення, 02.08.2019, 2070149, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 року №537 реорганізовано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Наказом ДПС України від 12.07.2019 року №14 затверджено Положення про ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до п. 1 якого ГУ ДПС у Дніпропетровській області є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року №893 ліквідовано юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком. До переліку ліквідованих територіальних органів Державної податкової служби входить і Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 року №529 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком. Можливість з 01.01.2021 року забезпечення здійснення новоствореними територіальними органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються, була передбачена відповідним наказом від 24.12.2020 року №755.

Кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується, згідно із наказом «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» від 12.11.2020 року №643.

В даній справі відповідач не є ліквідованою юридичною особою. Отже, єдиною підставою для правонаступництва може бути компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво (перехід відповідних прав і обов`язків).

При цьому визначальним є не просто передача повноважень між органами, а передача саме тих повноважень, з реалізацією яких пов`язане виконання рішення в даній справі перерахунок грошового забезпечення.

Правонаступництво за ДФС України та її територіальними органами неодноразово було предметом судового розгляду Верховним Судом.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.01.2022 року №420/8922/20 міститься правозастосування, за змістом якого повноваження щодо складання довідок про розмір грошового забезпечення територіальний орган ДФС не передав.

Постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до Державної податкової служби України функцій Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2023 року у справі №300/7605/21.

В цій справі Верховний Суд констатував відсутність передачі повноваження від ДФС України щодо оформлення подання на пенсію за вислугу років. При цьому визначальним є спосіб вирішення Верховним Судом відповідного питання: можливість правонаступництва визначається шляхом вирішення питання про те чи є зобов`язання, накладене судом, таким, що вимагає застосування повноважень у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску. Адже саме і лише такі повноваження були передані.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2023 року у справі №240/11567/21 тотожне правозастосування здійснено до соціальних прав отримання грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

При цьому, в даній справі №160/2742/25 також йдеться про соціальне право на грошове забезпечення.

Аналогічні обставини та правові висновки наявні у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.09.2023 року у справі №240/2765/22, де також наведено розмежування від прикладів судової практики, що стосувалися правонаступництво у правовідносинах, в який йшлося про реалізацію державної податкової політики та адміністрування ЄСВ.

Подібне правозастосування здійснене і у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 року у справі №640/27674/20.

Суд зауважує, що хоча у відповідних справах вирішувалося питання про правонаступництво з органів ДФС до органів ДПС (а не Мінфіну, як в даній справі), значення мають саме висновки суду про те яким чином вирішувати питання про наявність компетенційного правонаступництва, а також про джерела права для визначення питання про те, які ж саме повноваження взагалі були передані від органів ДФС.

В даній справі заява позивача не містить жодного посилання на нормативно-правові акти, які б передбачали передачу повноважень відповідача, необхідних для виконання рішення суду в даній справі, будь-якому органу державної влади (в т.ч. Мінфіну).

Навпаки, доводи позивача мали абстрактний характер і стосувалися лише того, що Мінфін має статус органу контролю за діяльністю відповідача у справі, бере участь в процедурі його ліквідації і тд. Жодних доводів щодо передачі конкретних повноважень конкретному суб`єкту позивач не навів.

В тому числі, подана заява не містить і будь-якого обґрунтування будь-яких змін правового становища у відповідних правовідносинах відносно початку 2025 року, коли позивач подавав позовну заяву саме до відповідача (а не до Мінфіну, органів ДПС України і тд).

Позивач зазначав, що відповідач є ліквідованим, однак це не відповідає дійсності. Припинення юридичної особи є окремою процедурою з визначеним кінцевим результатом. Відповідач наразі не є припиненою юридичною особою.

Зміст доводів відповідача в тому числі зводився до незгоди з тим, що на виконання рішення суду в цій справі не виділяються кошти, однак це питання стосується контролю за виконанням рішення суду, а не є підставою для правонаступництва. Як вже зазначав суд, правонаступництво є результатом передачі повноважень. В цій справі повноваження, необхідні для виконання рішення суду у справі, не передано Міністерству фінансів України. Отже, підстави для правонаступництва відсутні.

При цьому заявник суперечливо зазначав про розбіжність ДФС України та відповідача, однак сам же посилався значною мірою на обставини, які стосуються ДФС України. Суд в свою чергу зазначає, що реорганізація ДФС України в спірних правовідносинах мала такий характер, що очевидно стосувався і її територіальних підрозділів. Однак, така реорганізація не передбачала передачу повноважень, про які йдеться для виконання рішення суду в даній справі.

Отже, оскільки в спірних правовідносинах не відбулося компетенційного правонаступництва, а відповідач досі не є ліквідованою юридичною особою, підстави для задоволення заяви представника позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 52, 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про заміну сторони у справі та боржника у виконавчому листі в адміністративній справі №160/2742/25 відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду буде складений 26.11.2025 року.

Суддя Н.В. Боженко