Справа № 620/9850/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Чернігів Справа № 620/9850/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Калюжної В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 15.08.2025 року № 1286 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНИ в Чернігівській області у вигляді звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0054190), заступника командира взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 15 серпня 2025 року №477 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію капітана поліції ОСОБА_1 (0054190), заступника командира взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 21 серпня 2025 року №497 о/с «По особовому складу», у часткову зміну наказу ГУНП від 15 серпня 2025 року № 477 о/с;

-зобов`язати поновити на займаній посаді заступника командира взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП ОСОБА_1 (0054190);

-стягнути з. Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 , суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.08.2025 року по дату ухвалення рішення суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 11.09.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.Ухвалою суду від 03.10.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 06.10.2025 вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11:00 год. 22 .10.2025.Відповідачем поданий відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог та вказує на те, що аналізом зібраних в ході службового розслідування матеріалів, пояснень поліцейських, переглядом наданих у розпорядження дисциплінарної комісії відеозаписів, підтверджено грубе порушення службової дисципліни позивачем, недотримання вимог пункту 1 і 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону № 580-VIII в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; пункту 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині незабезпечення сприятливого стану морально-психологічного клімату в колективі, не вчинення дій із запобігання порушення службової дисципліни підлеглими, безконтрольності дотримання підлеглими службової дисципліни, відмови від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск в умовах воєнного стану, немужнього служіння народу України; неутримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет Національної поліції України; підпункту 1, 2, 8 пункту 1 розділу VII «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області» затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 № 1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків; та беззастережного невиконання наказу начальника та прояву неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни, у зв`язку з чим, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції. Реалізовано дисциплінарний наказ, шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області про звільнення позивача від 15.08.2025 № 477 о/c, з подальшими змінами наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.08.2025 № 497 о/с.

Позивачем подана відповідь на відзив на позов, в якій повідомляє, що за останній рік позивач неодноразово звертався до командування з приводу погіршення стану здоров`я. З відеоматеріалів службового розслідування, вбачається, позивач відкрито підтвердив свою готовність виконувати наказ, однак, просив надати час для планового відвідування лікаря, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. До того ж, позивачем було подано рапорт від 15.08.2025 про те, що ОСОБА_1 планує звертатися до лікарів невролога та дерматолога у зв`язку з погіршенням самопочуття та прогресуючого псоріазу на руках та голові. Відповідно до виписки епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №2822 КНП «Ріпкинська ЦЛ», ОСОБА_1 було госпіталізовано 15.08.2025 р. з діагнозом розповсюджений псоріаз, стаціонарна форма, псоріатичний артрит з ураженням дрібних суглобів, поширений остеохондроз з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта, хронічна вертеброгенна цервікоторакалгія, виражений м`язево тонічний синдром, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. хронічний цефалічний синдром, легкі вестибулярні розлади, помірна церебрастенія з диссомнією, гіпертонічна хвороба І ст. ст. 1 ризик 2. Міокардіосклероз, хронічний дифузний бронхіт в стадії ремісії, пневмофіброз. Проте вважає, що відповідачем проігноровано погіршення самопочуття відповідача та не взято до уваги те, що останній раз огляд ВЛК позивач проходив 04.06.2024, тобто більше ніж рік по тому. Звертає увагу суду на позитивні характеристики ОСОБА_1 , за час служби в поліції, неодноразові нагороди Президента, які не було взято до уваги та той факт, що позивач, починаючи з 2014 року приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджується довідкою від 21.08.2025, що наявна в матеріалах службового розслідування.

Ухвалою суду від 23.10.2025, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача задоволено; витребувано у ДУ ТМО МВС України в Чернігівській області інформацію про придатність позивача до служби в поліції на посаді заступника командира взводу №3 роти 1 БПОП ГУНП в Чернігівській області; закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 12.11.2025 об 11.00 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Чернігівської області на посаді заступника командира взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області.

14.08.2025 на розгляд керівництва ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Олександра ЛЕТЯГИ № 22436-2025 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області про те, що 14.08.2025 о 12:00, у визначеному місці, з урахуванням наявності маскування, за межами населеного пункту Ямпіль Сумської області, доведено до відома окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області наказ ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дек «Про відрядження за межі гарнізону до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира ІНФОРМАЦІЯ_3 », з 15.08.2025, до особливого розпорядження.

При цьому окремі поліцейські зазначеного батальйону, серед яких був і ОСОБА_1 , відмовилися виконувати цей наказ.

З метою повної, об`єктивної та всебічної перевірки обставин вказаної події, за даним фактом наказом ГУНП в Чернігівській області від 14.08.2025 №1006 призначено службове розслідування та наказом ГУНП в Чернігівській області від 14.08.2025 № 1281 позивача відсторонено від виконання службових обов`язків.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено наступне.

Командиром Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 центр підготовки підрозділів) 31.07.2024, позивачу видано сертифікат про проходження програми підготовки « ІНФОРМАЦІЯ_4 (для підготовки мобілізаційних ресурсів) видання 3 ТП 7-00(206)246.63» (290) навчальних годин.

Відповідно до довідки «Про залучення поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Чернігівській області» від 14.08.2025 №22654-2025 встановлено, що відповідно до наказу МВС України від 02.08.2017 № 672 «Про затвердження Інструкції про службове відрядження поліцейських у межах України» (зі змінами), Законів №580-VIII, від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-XII) «Про національну безпеку України», від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII), Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102- IX (зі змінами), Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, на виконання бойового розпорядження Генерального штабу Збройних Сил України від 08.08.2025 № 18708 ОКП-КИЇВ, згідно шифротелеграми Національної поліції України від 09.08.2025 № 7301 дск, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13 серпня 2025 року № 463 о/с дск з 15 серпня 2025 року 113 (сто тринадцять) поліцейських БПОП (стрілецький) будуть відряджені до зони відповідальності ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира НОМЕР_3 бригади оперативного призначення Національної гвардії України, для забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в порядку взаємодії підрозділів поліції з військовими частинами Збройних Сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України Збройними Силами України, представниками інших складових сектору безпеки й оборони, зокрема також, капітан поліції ОСОБА_1 (0054190), заступник командира взводу №3 роти 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області.

14.08.2025 о 12:00 год., у визначеному місці, з урахуванням наявності маскування, а саме: лісосмуга з густою рослинністю, за межами населеного пункту Ямпіль Сумської області, на значній відстані від державного кордону, з установкою, поряд з місцем збору автономних засобів РЕБ і РЕР, доведено до відома, окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області, в тому числі і ОСОБА_1 , наказ ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дек «Про відрядження за межі гарнізону до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 15.08.2025 до особливого розпорядження.

Факт доведення наказу до відома позивачу та відмови від його виконання зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор поліцейських управління головної інспекції ГУНП в Чернігівській області. Крім цього, факт ознайомлення з наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск підтверджують рукописні записи у відповідних графах відомості про ознайомлення з наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск.

Дисциплінарною комісією, із застосуванням технічних засобів фіксації, проведено огляд відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейських УГІ ГУНП в Чернігівській області, про що складено акт огляду відеозапису від 14.08.2025 №22693-2025.

Проведеним оглядом встановлено: під час зачитування наказу ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький ) ГУНП в Чернігівській області» перед поліцейськими БПОП ГУНП застосовувалась відеофіксація на портативний відеореєстратор; під час перегляду відеозаписів за допомогою додатку «КМРІауег» встановлено: що 14.08.2025 командиром БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області підполковником поліції ОСОБА_2 підпорядкованому особовому складу в кількості 45 поліцейських, було зачитано наказ ГУНП в Чернігівській області № 463 ДСК від 13.08.2025. Після ознайомлення зі змістом наказу, поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області було запропоновано вийти зі строю хто не згодний з вищевикладеним наказом. На що, зі строю вийшов позивач та повідомив, що не відмовляється, але не може виконати наказ за станом здоров`я.

В ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з необхідністю проходження лікування шкірного захворювання «псоріаз», а також подавленим моральним та психологічним станом, через виконання бойових завдань, він не може виконати наказ.

Також, дисциплінарною комісією, під час вивчення матеріалів службового розслідування та перегляду відеозаписів, приєднаних до них, встановлено, що наказ ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області», не є злочинним, оскільки відповідає вимогам Конституції України, Закону № 580-VIII, а також іншим нормативно-правовим актам, що регламентують службову діяльність поліцейських. У його змісті відсутні положення, що суперечать чинному законодавству, порушують права і свободи людини або передбачають вчинення протиправних дій. Крім того, наказ підписаний службовою особою, яка відповідно до займаної посади має повноваження на його видання, та був зареєстрований у встановленому порядку, що підтверджує його офіційний характер. Таким чином, цей наказ є законним розпорядженням керівника, обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII та статті 5 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 15.08.2025 №1286 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону № 580-VIII в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; пункту 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині незабезпечення сприятливого стану морально-психологічного клімату в колективі, не вчинення дій із запобігання порушення службової дисципліни підлеглими, безконтрольності дотримання підлеглими службової дисципліни, відмови від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 №463 о/с дск в умовах воєнного стану, немужнього служіння народу України; неутримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет Національної поліції України; підпункту 1, 2, 8 пункту 1 розділу VII «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 №1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків та прояв неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни.

Дисциплінарний наказ ГУНП в Чернігівській області від 15.08.2025 №1286, яким капітана поліції ОСОБА_1 , заступника командира взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення зі служби в поліції, реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області про звільнення позивача від 15.08.2025 № 477 о/c, з подальшими змінами наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.08.2025 № 497 о/с.

ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувані накази відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону № 580-VIII).

Відповідно частини першої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог пунктів 1-3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно із частинами 1, 2 та 4 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади (частина 8 статті 65 Закону №580-VIII).

Для виконання службових завдань поза місцем постійної служби в іншому населеному пункті та на певний строк для поліцейського передбачені службові відрядження.Особливості направлення у службові відрядження поліцейських структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції та головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, у тому числі їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень поліції), а також підприємств, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), у межах України, регулюються Наказом № 672 (у редакції від 09.09.2024).

Пунктом 1 Розділу ІІ Наказу №672 передбачено, що при направленні поліцейського в службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу (підрозділу) поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступником відповідно до розподілу обов`язків (функціональних обов`язків). У наказі зазначаються пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти), найменування органу (підрозділу) поліції, органу військового управління, куди відряджається поліцейський, строк та мета відрядження.

Тобто, підставою для службового відрядження є наказ, підписаний керівником органу поліції.Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Поліцейські поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до безпосередньої участі в бойових діях, у разі вчинення військових адміністративних або військових кримінальних правопорушень несуть відповідно адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі- Дисциплінарний статут).

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин першої четвертої статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Згідно із частинами першою та другою статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За приписами частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Конституційний Суд України в рішенні від 31.03.2015 № 1-рп/2015 указав, що «складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано» (друге речення абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Принцип юридичної визначеності означає, що «обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 № 17-рп/2010). Для цього принцип юридичної визначеності «вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності» (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2017 № 2-р/2017).

Приписами частин першої та третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Згідно частини першої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Згідно частин першої-восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту дають підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, ступеня вини особи.

Питання про наявність підстав для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

У цьому випадку, вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Передумовою звільнення працівника поліції за порушення Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Дисциплінарним статутом, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Суд звертає увагу, що положення статей 8, 18 Закону № 580-VIII покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18.

В контексті спірних правовідносинах окремо слід зазначити, що органи Національної поліції України, зобов`язані запроваджувати та здійснювати передбачені Законом № 389-VIII заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закону №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною першою статті 16 Закону №389-VIII встановлено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932-XII) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони (частина перша статті 2 Закону №1932-XII).

Згідно частини першої статті 12 Закону № 1932-XII участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 65 Конституції України визначено що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визначено одним з обов`язків громадян України.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Так у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено правовий режим воєнного стану (який продовжено Указами Президента України по теперішній час), а військовому командуванню разом із МВС України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з наказом Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», який видано на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», особовий склад органів, підрозділів та установ поліції на час дії правового режиму надзвичайного стану переведено на посилений варіант службової діяльності.

Тобто після введення правового режиму воєнного стану поліцейські фактично усіх територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України, усвідомлюючи свою високу відповідальність за виконання покладених на поліцію завдань із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, які присягнули вірно служити Українському народові, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, стали на захист Вітчизни та життя, здоров`я і благополуччя співвітчизників.

Відповідно до розділу II Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС від 04.12.2017 №987 до завдань підрозділів поліції особливого призначення відноситься участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану. За рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції, підрозділи поліції особливого призначення, можуть брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький ) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 №1182 (далі - Положення) у своїй діяльності БПОП (стрілецький ) ГУНП в Чернігівській області керується Конституцією України, Кримінальним кодексом України та Кримінально-процесуальним кодексом України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», іншими законами України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність Національної поліції України, а також цим Положенням.

Згідно з пунктом 4 розділу І Положення у разі залучення БПОП (стрілецький ) ГУНП в Чернігівській області до виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області у своїй діяльності керується методичними рекомендаціями для підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України.

Крім того за правилами пунктів 4 - 6 розділу II Положення відповідно до своїх функціональних повноважень БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області виконує завдання з участі в антитерористичних операціях, що проводяться відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України», виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) та бере участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.

Також відповідно до підпунктів 1 3, 6, 8, 10 пункту 1 розділу VII Положення поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області зобов`язані: 1) неухильно виконувати завдання з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також свято і непорушно дотримуватися положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вимог даного Положення та віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свої обов`язки; 2) бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими та беззастережно виконувати накази, доручення та розпорядження командирів (начальників); 3) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог законодавства України, посадових (функціональних) обов`язків, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та актів Національної поліції України організаційно-розпорядчого характеру; 6) поважати бойові та поліцейські традиції, допомагати іншим поліцейським, .які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним-домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; 8) виявляти повагу до командирів (начальників ) і старших за спеціальним званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; 10) сумлінно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Суд зауважує, що вказаними нормативно-правовими актами регламентовано спеціальний режим роботи органів поліції, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану. Особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділів поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

За наведеного правового регулювання поліцейські, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язані не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Також Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява №34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00)).

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зазначає, що капітан поліції ОСОБА_1 , відповідно до вимог статті 64 Закону № 580-VIII склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.Також, в особливо складний для держави та громадян час, зумовлений військовою агресією російської федерації проти України, капітан поліції ОСОБА_1 , 14.08.2025, незважаючи на перебування на службі в поліції та взяття на себе зобов`язань, які висуваються до поліцейських під час здійснення ними службових функцій та в повсякденному житті, знехтував вимогами законодавства України, в порушення пункту 1 і 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону № 580-VIII в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; пункту 1, 4, 6, 13 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині незабезпечення сприятливого стану морально-психологічного клімату в колективі, не вчинення дій із запобігання порушення службової дисципліни підлеглими, безконтрольності дотримання підлеглими службової дисципліни, в частині невиконання наказу керівника, немужнього служіння народу України; неутримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет Національної поліції України; підпункту 1, 2, 8 пункту 1 розділу VI «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 № 1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків; та беззастережного не виконання наказу начальника та прояву неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни, відмовившись від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області».

При цьому суд наголошує на тому, що цей наказ є законним розпорядженням керівника, обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII та статті 5 Дисциплінарного статуту, тому невиконання цього наказу є порушенням службової дисципліни та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.

Отже підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Факт невиконання наказу є саме по собі невиконанням службових обов`язків. Подальше перебування на посаді поліцейського, який продемонстрував неготовність виконати критично важливий наказ, негативно впливає на можливість належного виконання ним майбутніх посадових обов`язків, особливо тих, що стосуються оперативних дій та виконання наказів керівництва. Це також прямо шкодить роботі органу (підрозділу) поліції, підриваючи основи ієрархії, дисципліни та взаємодії, які є життєво важливими для ефективного функціонування поліції, особливо в умовах підвищеної небезпеки або виконання бойових завдань.

Судом встановлено, що 14.08.2025 о 12:00 год доведено до відома, окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області наказ ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дек «Про відрядження за межі гарнізону до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира НОМЕР_3 бригади оперативного призначення Національної гвардії України», в тому числі і позивачу, з 15.08.2025 до особливого розпорядження.

Факт доведення наказу до відома позивачу та відмови від його виконання зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор поліцейських управління головної інспекції ГУНП в Чернігівській області.

Також факт ознайомлення позивача з наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск підтверджується його підписом у рукописних записах у відповідних графах відомості про ознайомлення з наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.08.2025 № 463 о/с дск.

Судом досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейських УГІ ГУНП в Чернігівській області, наявного в матеріалах справи, з якого слідує, що 14.08.2025 командиром БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області підполковником поліції ОСОБА_2 підпорядкованому особовому складу в кількості 45 поліцейських, було зачитано наказ ГУНП в Чернігівській області № 463 ДСК від 13.08.2025. Після ознайомлення зі змістом наказу, поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області було запропоновано вийти зі строю хто не згодний з вищевикладеним наказом. На що, зі строю вийшов позивач та повідомив, що не відмовляється, але не може виконати наказ за станом здоров`я.

В пояснювальній записці, яка надавалася позивачем під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з необхідністю проходження лікування шкірного захворювання «псоріаз», а також подавленим моральним та психологічним станом, через виконання бойових завдань, він не може виконати наказ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у зв`язку з необхідністю проходження лікування шкірного захворювання «псоріаз» він не міг виконати наказ, але після лікування готовий був виконати наказ ГУНП у Чернігівській області.

На запит суду ДУ ТМО МВС України в Чернігівській області надало інформацію щодо заступника командира взводу №3 роти 1 БПОП ГУНП в Чернігівській області, з якої слідує, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд в медичній (військово-лікарській) комісії ДУ ТМО МВС України в Чернігівській області: рішення медичної (військово-лікарської) комісії: обмежений псоріаз. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Придатний до служби в поліції.

Суд зауважує, що доказів того, що позивач до оголошення наказу від 13.08.2025 №463 о/с дск «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області» звертався із рапортами до відповідача та надавав підтверджуючі документи, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я матеріали справи не містять.

Суд при вирішенні цієї справи також враховує, що до доведення наказу про відрядження позивач виконував бойові завдання на території Чернігівської та Сумської областей та не повідомляв командуванню підрозділу про погіршення стану свого здоров`я та необхідність лікування.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений можливості звернутись до командира із рапортом про проходження медичного обстеження після виконання наказу про відрядження від 13.08.2025 №463.Судом встановлено, що позивач ознайомлений з Положенням про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області під підпис, що підтверджується відомістю, яка наявна в матеріалах справи; ознайомлений з посадовими обов`язками, також йому було видано сертифікат про проходження програми підготовки «Базової загальновійськової підготовки ( для підготовки мобілізаційних ресурсів)».

З наведеного слідує, що під час воєнного стану на поліцейського покладено додаткові повноваження та обов`язки, дотримання та виконання яких мають здійснюватися працівниками поліції сумлінно.Тому суд констатує, що факт невиконання поліцейським наказу заступити на визначену позицію (особливо в умовах, що вимагають негайного та беззаперечного реагування та колективної взаємодії) складає ознаки дисциплінарного проступку.Відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) під час дії воєнного стану, встановлення власних умов виконання наказу, є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.

Суд зазначає, що позивач, погодившись проходити службу в поліції, добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконав.

Суд відхиляє посилання позивача щодо застосування щодо нього крайнього заходу дисциплінарного впливу з наступних підстав.

Верховний Суд сформував правові висновки щодо застосування положень Дисциплінарного статуту, якими урегульовано особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

У постанові від 23.11.2023 у справі №420/14443/22, з урахуванням усталеної практики, Верховний Суд вказав, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.).

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постанові від 31.01.2024 у справі №600/4386/22-а.

У даному випадку фактори, від яких залежить визначення виду стягнення, були враховані відповідачем, зокрема пояснення позивача, його керівника та інших, службова характеристика, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.Таким чином, приймаючи оскаржувані накази в частині звільнення позивача зі служби відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову. У зв`язку з чим, як наслідок, відсутні підстави і для задоволення інших позовних вимог в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі позовні вимоги є похідними від вимоги щодо визнання протиправними та скасування наказів.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши фактичні обставини справи, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000, код ЄДРПОУ - 40108651).

Суддя В.В. Падій