Справа № 300/789/25
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2025 р. справа № 300/789/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
адвокат Куций О.С. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 18.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 та зобов`язання здійснити з 01.01.2024 перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсійним органом призначено пенсію за віком та зараховано до страхового стажу 38 років 6 місяців 29 днів. Проте відповідачем проведено перерахунок пенсії, згідно якого страховий стаж склав 31 рік 2 місяці 27 днів та не зараховано до страхового стажу позивача періоду роботи період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 18.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 на території росії, згідно записів у трудовій книжці. Вказану відмову відповідач обґрунтовує тим, шо з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Позивачем зазначено, що вказані періоди підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, яка відповідно до вимог чинного законодавства є основним документом, що підтверджує стаж роботи та яка була надана пенсійному органу. Зазначив, що всі записи у трудовій книжці виконані без перекреслень, дати наказів не містять виправлень, записи є послідовними та завірені печатками. Таким чином, зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії та позбавлення позивача на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити повністю
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Вказала, що правомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу. Зазначила, що страховий стаж позивача становить 31 рік 2 місяці 27 днів. При цьому також правомірно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 оскільки різняться прізвища у дипломі та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 18.02.1998 на території росії, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Просили в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.07.2023 призначено пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страховий стаж при призначенні пенсії склав 38 років 6 місяців 29 днів (а.с. 14-15).
09.01.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії, згідно якого страховий стаж позивача склав 31 рік 2 місяці 27 днів (а.с. 16-17).
18.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування йому до страхового стажу всього періоду роботу згідно записів його трудової книжки та надання документів про страховий стаж (а.с. 18).
Листом від 17.12.2024 відповідачем повідомлено позивача, що до страхового стажу позивача згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 16.11.1983, не зараховано періоди роботи позивача з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998 на території росії, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Страховий стаж становить 31 рік 2 місяці 27 днів.
Також судом встановлено, що період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та період роботи з 23.06.2000 по 08.09.2003 на території росії також не зарахований до страхового стажу.
Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (далі Закон України №1058-IV).
За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статі 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.
Як встановлено судом, відповідно до наявної в матеріалах адміністративної справи трудової книжки НОМЕР_1 від 16.11.1983 позивач працював з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998 водієм, а з 23.06.2000 по 08.09.2003 машиністом на території російської федерації (а.с. 7-12).
Щодо неможливості зарахування трудового стажу позивача на території рф, суд зазначає наступне.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав-учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному зарахуванню при призначенні пенсії.
Так, на переконання суду, посилання відповідача на відсутність підстав для врахування до стажу позивача періодів роботи у рф, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 є безпідставними, з оглядну на наступне.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" (надалі Постанова №1328) Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди повинна виконувати зобов`язання, взяті згідно із Угодою.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023 року, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України з 19 червня 2023 року.
Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.
Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні періодів роботи на території росії.
Як встановлено судом, з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 на території росії, що підтверджується відповідними записами у трудової книжки.
Суд зазначає, що вказані записи є послідовними, чіткими, без перекреслень, містять підпис відповідальних осіб та печатки підприємства.
Також, жодних неправильних чи неточних записів саме про періоди роботи позивача, у зв`язку з чим необхідно підтверджувати трудовий стаж, контролюючим органом не виявлено.
Окрім цього, відповідачем також не вказано жодних підстав, за яких таке оформлення записів робить їх недійсними або сумнівними.
Таким чином, оскільки судом не встановлено недостовірності або неточності вказаних записів, тому вищезазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для не зарахування оспорюваних періодів роботи позивача до його трудового стажу.
Також відповідачем після перерахунку пенсії протиправно не враховано період навчання позивача з 01.09.1978 по 15.07.1979, оскільки прізвище у дипломі ОСОБА_2 .
Так на переконання суду поставлений апостроф у прізвищі позивача є опискою та не може не є підставою для не врахування вказаного періоду до його страхового стажу.
Більше того суд звертає увагу, що як вже встановлено судом, рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області позивачу 19.07.2023 було призначено пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому страховий стаж при призначенні пенсії, який було розраховано пенсійним органом, склав 38 років 6 місяців 29 днів, до якого було враховано, зокрема період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 (а.с. 15).
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області без будь-яких правових підстав 09.01.2024 проведено перерахунок призначеної пенсії з 19.07.2023, а саме переглянуто страховий стаж позивача, та виключено із страхового стажу період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003, які були враховані при призначенні пенсії.
Суд зазначає, що жодних норм чинного законодавства, які б давали підстави для перегляду страхового стажу чи такого перерахунку пенсійним законодавством не передбачено, а відповідачем таких норм не зазначено.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про необхідність зарахування періоду навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 до страхового стажу позивача.
Також, у прохальній частині позову позивач зазначає про необхідність проведення перерахунку з 01.01.2024, однак як встановлено судом відповідачем 09.01.2024 проведено перерахунок призначеної пенсії з 19.07.2023 без урахуванням вищевказаного стажу, що призвело до зменшення пенсії позивача.
Відтак, суд вважає за необхідне в порядку частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
На переконання суду, вихід за межі позовних вимог в даній справі безумовно узгоджується з захистом прав, свобод та інтересів фізичної особи, та відповідно спрямований на ефективне відновлення порушених прав цієї особи.
Відтак, проведення перерахунку пенсії з 19.07.2023 без урахуванням вищевказаного стажу є протиправним.
Враховуючи викладене, перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів слід здійснити з моменту протиправного перерахунку пенсії, тобто 19.07.2023 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 та здійснити з 19.07.2023 перерахунок пенсії позивача з урахуванням зарахованого стажу.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід стягнути 1211,20 грн., судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 19.07.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 15.07.1979 та періоди роботи з 01.12.1994 по 31.08.1997, з 01.09.1997 по 28.02.1998, з 23.06.2000 по 08.09.2003 та здійснити з 19.07.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого стажу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.