Справа № 160/25043/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
02.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, та відповідно до положень пункту б частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 02.03.2016 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком.
20.11.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-2 заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-2 зазначив наступне. Згідно наданих до заяви документів, страховий стаж позивача становить 28 років 07 днів, стаж за Списком №2 складає 15 років. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 27 березня 2025 року № 02-09/23 з 02 жовтня 2006 року по 13 травня 2007 року, оскільки не зазначено, що атестація згідно наказу №21 від 14 травня 2007 року проводилася вперше, з 27 листопада 2022 року по 27 березня 2025 року, відсутні накази про проведення атестацій. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 06 червня 1994 року по 16 травня 1996 року, відсутня посада та підпис відповідальної особи на звільненні. Таким чином, позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а дії Відповідача щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з статтею 114 Закону №1058-IV не можна вважати неправомірними, оскільки він діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області не визнає адміністративний позов у зв`язку із відсутністю підстав для його задоволення, а тому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повністю.
Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 03.09.2025 року передана судді Пруднику С.В.
08.09.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся з заявою про призначення/перерахунком пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2 до Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з офіційним тлумаченням положення статті 1 Конституції України, яке міститься в рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип вер ховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші норма тивно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно вимог пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним-Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно довідки № 02-/11-25 від 27.03.2025 року позивач дійсно працює на посаді молодшого медичного брага (санітара) секційного залу (моргу) у відділенні інфекційної патології з 02.10.2006 року по теперішній час.
За період з 02.10.2006 року по 01.10.2024 року позивач не знаходився у відпустках: без збереження заробітної плати, в учбовій, по догляду за дитиною до 3-х та 6-ти років.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікуванням осіб заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патологоанатомічних-реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу у подвійному розмірі для призначення пенсій.
Відповідно до довідки № 02-09/23 від 27.03.2025 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач працює повний робочий день у КП «Дніпропетровське обласне патолого-анатомічне бюро» з 02.10.2006 року по теперішній час на посаді молодшого медичного брата (санітара) відділення інфекційної патології, робоче місце знаходиться в секційному залі моргу.
Робоче місце атестовано, згідно розділу 2 пункт XXIV Списку №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Стаж роботи позивача в КП «з 02.10.2006 року по 05.10.2024 року - 18 років 0 місяців 3 дні.
1. Довідник кваліфікаційних характеристик професій та посад працівників (Охорона здоров`я) код 5132.
2. Розрахунково-платіжні відомості з нарахуванням та виплати заробітної плати.
3. Накази з атестації робочих місць №21 від 14.05.2007, №66 від 22.11.2012, №64 від 27.11.2017.
У довідці №02/10-25 від 27.03.2025 року зазначено, що згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 26.06.2001р. № 382-16/ХХІІІ «Про перейменування, внесення змін і доповнень, затвердження статутів та призначення керівників закладів, що належать до спільної власності територіальних громад області» Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро було перейменоване в комунальний заклад «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро».
Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 28.07.2022р. № 205-12/VIII відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» комунальний заклад «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» перетворений в комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне патолого - анатомічне бюро» Дніпропетровської обласної ради».
Наказом комунального закладу «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» №21 від 14.05.2007 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по списках № 1 та № 2, надання пільг та компенсацій", а також наказом № 66 від 22.11.2012 року:
1. Затверджено «Перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 розділ ХХІV за списком № 2» (додаток 1);
2. Забезпечено облік зайнятості працівників на робочих місцях, включених до «Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2» Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, своєчасне оформлення та представлення необхідних документів в органи соціального забезпечення.
У додатку 1 до наказу № 21 від 14.05.2007 року зазначено, що така посада як «молодша медична сестра (брат) моргу відділення інфекційної патології відноситься до Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 постанови кабінету Міністрів України від 16 січня 2003р. № 36 Розділ XXIV за списком № 2.
Наказом комунального закладу «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» № 64 від 27.11.2017 року:
1. Затверджено «Перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461» (додаток 1);
2. Забезпечено облік зайнятості працівників на робочих місцях, включених до «Переліку робочих місць виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461», своєчасне оформлення та представлення необхідних документів в органи соціального забезпечення.
Згідно протоколу №2 засідання комісії з атестації робочих місць від 28 листопада 2017 року було вирішено віднести робочі місця молодших медичних сестер (прибиральниць) у всіх відділеннях до місць, які надають право виходу на пенсію на пільгових умовах, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 ( зі змінами) - СПИСОК 2.
Згідно карти умов праці № 16 робоче місце має в наявності 1 фактор З класу 3 ступеня (біологічний фактор - робота з трупами та трупним матеріалом оцінюються як ІІІ.З, незалежно від концентрації шкідливих речовин біологічного походження в повітрі робочої зони), 1 фактор 3 класу 2 ступеня т а 3 фактори 3 класу 1 ступеня шкідливості і небезпеки. За результатами показників факторів виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу робоче місце слід вважати зі шкідливими і важкими умовами праці, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.
Суд зазначає, що рішення про відмову ґрунтується на неповному врахуванні поданих позивачем документів, зокрема не враховано періоди роботи, підтверджені довідкою від 27.03.2025 № 02-09/23, через відсутність наказів про проведення атестацій.
11.04.2025 року комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне патолого-анатомічне бюро» надало матеріали атестації робочих місць для підтвердження шкідливих умов праці молодшого медичного брата відділення інфекційної патології, працюючого в секційному залі (морг) ОСОБА_1 , а саме:
- наказ від 27.11.2017 №64 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці окремих категорії працівників, пов`язаних з шкідливими умовами праці, для визначення їх права на надання пільг і компенсацій» надсилаємо довідки та завірені копії наказів про прийом та звільнення.
Протокол засідання комісії з атестації робочих місць № 2 від 28.11.2017 р.
Перелік робочих місць виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списках 1 та 2.
Перелік робочих місць, професій і посад, робота яких надає право на отримання компенсації за роботу в шкідливих (особливих) умовах праці.
Карта умов праці та гігієнічна оцінка умов праці молодшого медичного персоналу.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».
Таке право конкретизується в ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає, що пенсії за віком на пільгових а умовах призначаються працівникам, зайнятим на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за результатами атестації робочих місць, згідно зі списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України».
Нормативна база для визначення конкретного права на пенсію включає п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота у лепрозорних, протичумних, психіатричних, інфекційних установах охорони здоров`я, а також у патологоанатомічних відділеннях (у тому числі моргах), зараховується до стажу в подвійному розмірі.
Таким чином, законодавець надає чіткий механізм обрахування спеціального (пільгового) стажу для працівників охорони здоров`я, які виконують роботу у важких та шкідливих умовах.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом є трудова книжка.
П. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, Пенсійний фонд зобов`язаний приймати такі уточнюючі довідки, якщо вони містять повну інформацію (період, посаду, умови праці) та походять від належного джерела.
Практика розгляду спорів, пов`язаних із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, свідчить про наявність сталої та системної правової позиції Верховного Суду, яка акцентує увагу на пріоритеті сутнісного підходу до оцінки доказів перед формальним. Такий підхід базується на засадах добросовісності та об`єктивності діяльності суб`єктів владних повноважень у сфері реалізації права на соціальне забезпечення, зокрема Пенсійного фонду України.
Ключовим, аспектом цих спорів є, питання допустимості й належності уточнюючих довідок як доказів спеціального трудового стажу. Верховний Суд неодноразово наголошував, що за відсутності повної інформації у трудовій книжці, такі довідки повинні визнаватися повноцінними доказами, якщо вони містять усі істотні відомості про характер, умови праці, зайнятість повний робочий день та відповідають вимогам чинного законодавства.
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у справі № 340/588/20 сформульовано однозначну позицію щодо цього питання: факт відсутності відповідного запису в трудовій книжці сам по собі не може бути правовою підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи до спеціального стажу, якщо інші офіційні документи, зокрема уточнююча довідка підприємства або його правонаступника, підтверджують, що працівник був зайнятий у шкідливих умовах відповідно до Списку №2. Така довідка повинна оцінюватися не як допоміжний документ, а як повноцінне джерело інформації про характер виконуваної роботи. Ігнорування її змісту органом Пенсійного фонду свідчить про неналежне виконання публічно-правового обов`язку.
У наведеному контексті слід дійти висновку, що Пенсійний фонд не мав правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні пільгового стажу на підставі уточнюючих довідок та чинної атестації. Ігнорування змісту таких документів, а також відмова в призначенні пенсії при наявності всіх визначених законодавством умов, є порушенням публічно-правового обов`язку суб`єкта владних повноважень, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.
При цьому, достатнім захистом порушеного права позивача є визнання судом та скасування спірного рішення про відмову у призначенні пенсії.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, та відповідно до положень пункту б частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 02.03.2016 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник