Справа № 441/1226/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокуСправа № 441/1226/25 пров. № А/857/37997/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира 4-ої роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Феденченка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року (суддя Яворська Н.І., м. Городок, повний текст рішення складено 1 вересня 2025 року), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника командира 4-ої роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Феденченка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП, ДПП відповідно), в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 4953982 від 12.06.2025 про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення (далі Постанова).

Ухвалою суду від 5 серпня 2025 року залучено співвідповідачем до участі у справі ДПП.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивач, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху та не слідкуючи за дорожньою обстановкою, керуючи транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 (далі ТЗ), рухаючись в третій смузі для руху по площі Покровська м. Суми та повертаючи ліворуч на вул. Петропавлівську здійснив проїзд вказаного перехрестя вже на вимкнену додаткову секцію світлофора. Вказані обставини зафіксовані на службовий відеореєстратор Xiaomi моделі Yi Car DVR та були покладені в основу оскаржуваної Постанови. Позивача було на місці ознайомлено з відеозаписом вчиненого ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB 400 № 470805.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наданих відповідачем відеозаписів неможливо встановити, чи дійсно на момент проїзду позивачем перехрестя пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми був вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою. Таким чином, відповідачем не надано достатніх доказів, які б достовірно свідчили про скоєння ОСОБА_1 12.06.2025 адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 12.06.2025 о 12.04 год., на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми, керуючи ТЗ, здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. «з» ПДР України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається «Правилами дорожнього руху», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до пункту 1.10 ПДР, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно з пунктом 8.7 ПДР, світлофори, призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Відповідно до пункту 8.7.2 ПДР світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.

За приписами підпункту «з» пункту 8.7.3 ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до пункту 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з пунктом 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12.1. ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Частиною другою статті 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 90 КАС, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як слідує з оскаржуваної Постанови, відповідач кваліфікував дії позивача за підпунктом «з» пункту 8.7.3 ПДР як проїзд перехрестя на на вимкнену додаткову секцію світлофора.

На підтвердження вчинення позивачем порушення відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, відомості про які внесені до оскаржуваної Постанови.

З долученого відеозапису апеляційним судом встановлено, перебуваючи на перехресті пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми, позивач розпочав маневр повороту ліворуч у момент, коли у пішоходів на суміжному переході вже був увімкнений дозволений зелений сигнал.

З наданої відповідачем до відзиву на позовну заяву циклограми світлофорного об`єкта, яка підтверджує послідовність та тривалість фаз світлофорного регулювання на даному перехресті, встановлено, що увімкнення дозволеного сигналу пішоходам відповідає забороні руху для транспортних засобів у напрямку руху позивача. Таким чином, у момент здійснення позивачем маневру для нього діяв заборонений сигнал світлофора.

Відповідно до пункту 8.10 ПДР, у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водій зобов`язаний зупинитися перед стоп-лінією, відповідним дорожнім знаком або, за їх відсутності, - перед світлофором чи пішохідним переходом, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Позивач вимог цього пункту не виконав, перед пішохідним переходом не зупинився та, продовживши рух на заборонений сигнал, створив перешкоду пішоходам, які здійснювали перехід на дозволений для них сигнал.

Апеляційний суд також враховує, що позивач, рухаючись по перехрестю, створив перешкоду службовому автомобілю патрульної поліції, який рухався на зелений сигнал світлофора у дозволеному напрямку, що є об`єктивним наслідком виїзду позивачем на перехрестя на заборонений сигнал.

Слід зазначити, що невелика швидкість позивача, початок маневру після зміни фаз світлофорів виключає можливість завершення ним раніше розпочатого маневру та підтверджує початок руху вже на заборонений сигнал світлофора.

Отже, аналіз встановлених фактичних обставин справи, у їх взаємному зв`язку та сукупністю мотивів, покладених в основу оскаржуваної Постанови, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про те, що наявні належні, достовірні та достатні фактичні дані, які підтверджують факт проїзду позивачем перехрестя пл. Покровська вул. Петропавлівська в м. Суми на вимкнену додаткову секцію світлофора та, відповідно, вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Позивачем в обґрунтування своїх доводів не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, відтак апеляційний суд дійшов до висновку про правомірність оскаржуваної Постанови та відсутність підстав для задоволення позову.

В розрізі викладеного, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на обставини, що викладені вище.

Водночас, рішення суду в частині повернення надміру сплаченого позивачем судового збору підлягає залишенню без змін.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року в частині задоволення позову та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В частині повернення ОСОБА_1 зайво сплаченого судового збору рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич

Повне судове рішення складено 24.11.2025 у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Качмара В.Я. у відрядженні в період з 14.11.2025 по 23.11.2025.