Справа № 712/14938/25
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/712/289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Пономаря В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Попова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову № 111 від 02.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що 30.09.2025 комісією Генерального штабу Збройних Сил України на виконання доручення Першого віце-прем`єр-міністра України Міністра економіки України було проведено перевірку стану військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ «ЮРІЯ». Перевірка здійснювалася відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487). За результатами цієї перевірки відповідачем складено матеріали про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову.

Позивачка вважає постанову № 111 від 02.10.2025 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке: перевірку стану військового обліку в ПрАТ «ЮРІЯ» фактично проводили одні посадові особи, тоді як протокол про адміністративне правопорушення склала інша особа, щодо повноважень якої на проведення перевірки та притягнення до відповідальності відсутні будь-які документи; акт за результатами перевірки, який передбачений Порядком № 1487 не складався; матеріали про адміністративне правопорушення не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували подію та склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, на переконання позивачки, відповідачем не було всебічно, повно й об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи та дотримано вимоги КУпАП і Порядку № 1487, у зв`язку з чим постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

2. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

ОСОБА_1 24.10.2025 подала позовну заяву до Соснівського районного суду м. Черкаси (надійшла до суду 28.10.2025).

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 поновлено позивачу строк для звернення до суду з позовом та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання, призначене на 11.11.2025 відповідач явку свого представника не забезпечив, а також будь-яких заяв щодо причин відсутності в судовому засіданні на адресу суду не направив.

У зв`язку з неявкою представника відповідача, призначене на 11.11.2025 судове засідання відкладено до 24.11.2025.

У судове засідання 24.11.2025 представник відповідача не з`явився. Про місце, день, час судового засідання був повідомлений належним чином. Виходячи з приписів ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив слухати справу за відсутності сторони відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Попов А.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, постанову № 111 від 02.10.2025 вважають протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Додатково позивачка пояснила, що як директор з персоналу ПрАТ «ЮРІЯ» вона в межах наданих повноважень забезпечувала організацію ведення військового обліку відповідно до Порядку № 1487, а виявлені під час перевірки зауваження, на її думку, мають характер окремих неузгодженостей, зумовлених змінами законодавства та відсутністю належних роз`яснень щодо порядку його застосування. Також зазначила, що безпосереднє ведення військового обліку на підприємстві наказом керівника покладено на іншу визначену відповідальну особу.

Суд 24.11.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши письмові докази у справі, пояснення позивача та її представника, суд установив таке.

Приватне акціонерне товариство «ЮРІЯ» () зареєстроване як юридична особа та здійснює господарську діяльність у м. Черкаси. Позивач ОСОБА_1 працює у ПрАТ «ЮРІЯ» на посаді директора з персоналу.

На виконання доручення Першого віце-прем`єр-міністра України Міністра економіки України від 27.02.2025 № 392/1/1-25-ДСК, а також окремих доручень та розпоряджень начальника Генерального штабу Збройних Сил України і командування Сухопутних військ, комісією Генерального штабу Збройних Сил України 30.09.2025 проведено перевірку стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ПрАТ «ЮРІЯ». До складу комісії входили, зокрема, старший офіцер відділу моніторингу та контролю організації військового обліку та бронювання мобілізаційного управління Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України підполковник ОСОБА_2 та штаб-сержант 1 категорії того ж відділу ОСОБА_3 , відряджені до ПрАТ «ЮРІЯ» відповідними приписами начальника Генерального штабу.

Про проведення зазначеної перевірки у журналі обліку результатів перевірок стану військового обліку призовників і військовозобов`язаних та звіряння їх облікових даних з ТЦК та СП ПрАТ «ЮРІЯ» зроблено запис від 30.09.2025 за підписом підполковника ОСОБА_2 . Запис містить відомості про проведення перевірки комісією Генерального штабу, проте окремого акта за результатами перевірки у формі, передбаченій Порядком № 1487, матеріали адміністративної справи та матеріали даної судової справи не містять.

Того ж дня, 30.09.2025, начальник групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_4 , посилаючись на результати перевірки комісії Генерального штабу, склав щодо ОСОБА_1 протокол № 111 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що позивач, перебуваючи на посаді директора з персоналу ПрАТ «ЮРІЯ», не забезпечила дотримання Порядку організації ведення військового обліку, а саме: повідомлення про зміну нових даних працівників (додаток 4) з 01.02.2025 по 27.03.2025 не направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 52 осіб 37 осіб не направлено); 11 осіб не охоплені військовим обліком та не мають в/о документів; не здійснено контроль за виконанням розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо оповіщення працівників підприємств. Протокол містить підпис позивачки про його отримання та про те, що пояснення ОСОБА_1 будуть надані під час розгляду справи. У протоколі зроблено запис, що до нього додається копія паспорта ОСОБА_1 та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_5 , розглянувши 02.10.2025 матеріали адміністративної справи, виніс постанову № 111, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за порушення вимог пунктів 34, 87 Порядку № 1487 під час дії особливого періоду та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. У постанові зазначено, що підставою для притягнення позивачки до відповідальності є встановлені під час перевірки комісії Генерального штабу порушення та складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

4. Застосовані норми законодавства

Відповідно до п. 75 Порядку № 1487 Генеральний штаб Збройних Сил проводить перевірку стану військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, що провадять діяльність на території України (крім СБУ, розвідувальних органів); складає за результатами перевірки акти, які в двадцятиденний строк з дня закінчення перевірки надсилає державним органам, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям, відповідним органам військового управління Збройних Сил для реагування і вжиття заходів згідно із законодавством. Результати перевірки державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій вносяться до журналів обліку результатів перевірки.

Згідно з п.п. 86, 87 цього Порядку № 1487 керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у яких проведено перевірку стану військового обліку, організовують та забезпечують усунення виявлених недоліків. Про вжиті заходи та усунення недоліків зазначені керівники інформують у тридцятиденний строк з дня отримання результатів перевірки керівника органу, підприємства, установи та організації, який проводив перевірку.

Посадові особи державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема за неподання до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списків громадян, які підлягають приписці до призовних дільниць, за прийняття на роботу призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які не перебувають на військовому обліку, незабезпечення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти, призовні дільниці, несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та неподання відомостей про таких осіб несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (формальний склад).

Суб`єктами даного адміністративного правопорушення можуть бути громадяни України, а також керівники та посадові особи підприємств, установ, організації на яких покладено обов`язки з ведення військового обліку на таких підприємствах.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5. Мотиви та оцінка суду

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд виходить з того, що предметом спору є правомірність постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 111 від 02.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доведення правомірності такого рішення покладається саме на відповідача. Отже, саме відповідач повинен був надати суду належні та допустимі докази на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення, а також дотримання процедури притягнення позивачки до відповідальності.

Згідно зі ст. 245, 251, 280 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, а доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється як наявність (чи відсутність) події правопорушення, так і винність конкретної особи у його вчиненні. Орган (посадова особа), який розглядає справу, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення і чи винна саме ця особа, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні (ст. 252 КУпАП).

По-перше, суд звертає увагу на відсутність доказів належних повноважень посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що протокол № 111 від 30.09.2025 складений начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_4 . При цьому відповідачем не надано до суду наказу чи іншого розпорядчого документа, яким би підтверджувалося те, що ОСОБА_4 , як зазначено в постанові, був включений до складу відповідної комісії Генерального штабу Збройних Сил України. Відсутність таких документів не дає суду можливості переконатися, що протокол складений уповноваженою посадовою особою, що саме по собі ставить під сумнів законність подальшого притягнення позивачки до відповідальності.

По-друге, суд бере до уваги доводи позивачки щодо відсутності акта перевірки комісії Генерального штабу Збройних Сил України, які відповідачем не були спростовані. Зі змісту п. 75, 86, 87 Порядку № 1487 випливає, що результати перевірки стану військового обліку мають оформлюватися актом, який надсилається, зокрема, відповідному підприємству для реагування і вжиття заходів. Натомість у матеріалах адміністративної справи та матеріалах судової справи відсутній будь-який акт перевірки ПрАТ «ЮРІЯ». Відповідач не надав пояснень, чому акт не складався або чому його не подано до суду, а отже не спростував твердження позивачки про порушення процедури фіксації результатів перевірки. За таких умов суд позбавлений можливості перевірити, які саме порушення були фактично встановлені комісією Генерального штабу, в якій формі вони були задокументовані, чи стосувалися вони безпосередньо дій (бездіяльності) ОСОБА_1 .

По-третє, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що на позивачку як на директора з персоналу ПрАТ «ЮРІЯ» прямо покладено обов`язки з організації та ведення військового обліку в обсязі, який відповідач вважає порушеним. До суду не подано посадової інструкції ОСОБА_1 , наказів чи інших документів роботодавця, які б визначали її як відповідальну особу за військовий облік. Навпаки, із пояснень позивачки, які залишилися неспростованими, вбачається, що безпосереднє ведення військового обліку покладено на іншу визначену наказом керівника підприємства особу, а позивачка здійснює загальне кадрове адміністрування. Сам по собі факт перебування на посаді директора з персоналу без належного підтвердження обсягу її обов`язків щодо військового обліку не може свідчити про наявність у неї статусу суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

По-четверте, виклад порушень у протоколі та постанові є загальним і неконкретним. У документах зазначено, що «не направлено повідомлення про зміну нових даних працівників», «11 осіб не охоплені військовим обліком» тощо, однак відсутні: списки працівників, щодо яких не подано відомостей за згідно з додатком 4 до Порядку № 1487; докази, що підтверджують факт зміни облікових даних таких працівників у визначений період та строк, коли роботодавець мав повідомити ТЦК та СП; документи, які б засвідчували, що названі 11 осіб дійсно не перебували на військовому обліку або не мали військово-облікових документів; докази того, що саме ОСОБА_1 була зобов`язана забезпечити подання відомостей щодо цих осіб і мала реальну можливість виконати цей обов`язок.

Отже, обставини, які у протоколі та постанові наведені як підстава для притягнення до відповідальності, не підтверджені жодними письмовими чи іншими належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП. Фактично йдеться лише про констатацію порушень без документального підґрунтя, що суперечить вимогам ст. 280 КУпАП щодо повного й об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що всупереч приписам ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення ні з точки зору дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, ні з точки зору наявності складу правопорушення в діях позивачки.

Суд також виходить із того, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, хоча і не є кримінальним, однак за своєю суттю має каральний характер, а тому до нього підлягають застосуванню загальні засади, зокрема принцип презумпції невинуватості та правило тлумачення усіх непереборних сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь. За відсутності достатніх, послідовних і взаємопов`язаних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували наявність події правопорушення та вину ОСОБА_1 , притягнення її до адміністративної відповідальності не може визнаватися законним.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не довів наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також правомірність прийняття постанови № 111 від 02.10.2025.

За таких обставин суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 111 від 02.10.2025 такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

6. Розподіл судових витрат

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов позивача задоволено у повному обсязі із відповідача підлягають до стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань як суб`єкта владних повноважень судові витрати позивача, понесені при поданні цього позову до суду у виді судового збору в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.10.2025.

Керуючись ст. 77, 229, 242, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 від 02.10.2025 № 111 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.11.2025.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Суддя В.О. Пономар