Справа № 403/217/25
Суддя: Атаманова С. Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №403/217/25 провадження № 2-а/403/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Муляви В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Граура Михайла Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів інспектора відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Граур М.С. та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про: 1) визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; 2) скасування постанови серія ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року, винесеної відповідачем про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. на користь держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та 3) закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився. Згідно поданої 26 вересня 2025 року до суду письмової заяви прохав суд розглянути справу без його участі в зв`язку із зайнятістю по роботі. Позов підтримує, прохає його задоволити.

В судове засідання по розгляду справи відповідач - інспектор відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Граур М.С. не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.124 КАС України (а.с.54, 60, 63). Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами на обґрунтування своїх заперечень проти позову у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань від відповідача в порядку ч.3 ст.44 КАС України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, на дату проведення судового засідання також не надходило.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання по розгляду справи не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 КАС України (а.с.55, 57). Відповідно до поданої заяви прохала провести судове засідання без її участі (а.с.59). Згідно відзиву на позовну заяву, прохала суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області в повному обсязі. На обґрунтування заперечень проти позову зазначив про те, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи, установлюючи під час розгляду справи докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, стягнення застосоване без порушення, в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. 04 квітня 2025 року о 15 год. 01 хв. інспектором ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Граур М.С. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено оскаржувану адміністративну постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. за порушення останнім п.8.4.в Правил дорожнього руху, а саме за те, що керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н23-1 км м.Кропивницький, позивач ОСОБА_1 , не виконав вимог дорожнього знаку 3.41 «Стоп-Контроль». Отже, у взаємозв`язку з вчиненим позивачем адмінправопорушенням та диспозицією вказаної норми вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, а саме: порушення вимог дорожніх знаків (а.с.29-31).

Документів на підтвердження надіслання (надання) відзиву іншим учасникам справи представником відповідача ГУНП в Кіровоградській області до відзиву додано не було.

За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, розгляд адміністративної справи здійснюється за відсутності сторін.

Дослідивши докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що 04 квітня 2025 року о 15 год. 05 хв. відповідачем - інспектором відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Граур М.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4424945, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.2, 45).

Зі змісту постанови серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року вбачається, що 04 квітня 2025 року о 15 год. 01 хв. в м.Кропивницький, дорога Н23 1 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.8.4.в Правил дорожнього руху - порушення вимог заборонних знаків, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.7 вказаної постанови, до неї додаються інші матеріали та велась відео фіксація на нагрудну бодікамеру у поліції.

Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України, яка передбачає право суду вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі витребування доказів з власної ініціативи, ухвалою суду від 26 вересня 2025 року, з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, судом був витребуваний відеозапис з технічного засобу відеозапису, зазначений в постанові серія ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року (а.с.51).

05 листопада 2025 року на виконання вказаної ухвали суду відділенням поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області було повідомлено про неможливість надання вказаного вище відеозапису, оскільки згідно наказу МВС №1026 18 грудня 2018 року «Про затвердження «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», відео на персональному комп`ютері зберігається на протязі одного місяця (а.с.66).

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за обставин, викладених в постанові серія ЕНА №4424945, відповідачами суду надано не було.

Виконуючи приписи ст.244, ч.4 ст.246 КАС України та даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами, як учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом, та мотиви їх застосування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем - лейтенантом поліції Граур М.С., як суб`єктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема, того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року винесена ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закону) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону).

За приписами ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За змістом п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.«в» п.8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються, окрім іншого, на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно п.14.5.33 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (далі - ДСТУ 4100:2021), знак 3.41 «Контроль» застосовують для заборони транспортному засобу проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Перед наближенням до місця встановлення знака 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 відповідно до 14.5.25 та/або 3.31.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» потрібно застосовувати, щоб заборонити рух усіх транспортних засобів з більшою швидкістю ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості ніж на попередній ділянці (ДСТУ 4100:2021).

Натомість, зміст оскаржуваної постанови та інші матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставини застосування ступінчастого обмеження швидкості руху транспортних засобів (за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29) перед наближенням до місця зупинки, позначеного дорожнім знаком 3.41.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях (бездіяльності) відповідного складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) виявлення або фіксування правопорушення; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (п.п.1, 2 ч.1 ст.40 Закону).

Обов`язок поліцейського забезпечувати відеозйомку під час здійсненням ним службових повноважень шляхом використання портативного відеореєстратора, як пристрою, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, прямо передбачений п.п.4, 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026.

За змістом п.9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкції), розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення передбачає, крім роз`яснення прав і обов`язків особі, яка бере участь у розгляді справи, також і заслуховування її пояснень та дослідження доказів.

Отже, положення наведених вище нормативно-правових актів безпосередньо надають поліцейському право використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу на підтвердження наявності або відсутності факту адміністративного правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посаду посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського на підтвердження події, зазначеної в оскаржуваній постанові, суду надано не було.

Інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів правомірності винесення постанови серія ЕНА №4424945, на підставі яких лейтенантом поліції Граур М.С. був зроблений висновок про порушення позивачем п.п.«в» п.8.4 Правил дорожнього руху 04 квітня 2025 року о 15 год. 01 хв. в м.Кропивницький, суду також надано не було.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів, передбачена ч.2 ст.74 КАС України).

З огляду на викладене судом встановлено, що, крім оскаржуваної постанови, жодних інших належних та допустимих доказів, необхідних для встановлення в діях позивача ОСОБА_1 станом на 04 квітня 2025 року о 15 год. 01 хв. в м.Кропивницький порушення вимог п.п.«в» п.8.4 Правил дорожнього руху, лейтенантом поліції Граур М.С. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суду надано не було.

Одночасно з цим судом враховується, що оскаржувана постанова серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах №338/1/17 та №211/3520/16).

До цього ж у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За встановлених під час судового розгляду обставин, враховуючи, що суду не було надано будь-яких доказів, що містять відомості на підтвердження зазначених в постанові обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та недоведеність лейтенантом поліції Граур М.С. належними, допустимими і достатніми в своїй сукупності доказами правомірності прийнятого ним рішення.

Даний висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2019 року у справі №761/41786/16-а та від 20 грудня 2019 року у справі №191/1060/17.

З огляду на викладене, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що всупереч ст.245 КУпАП лейтенант поліції Граур М.С. не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, а винесена ним, як суб`єктом владних повноважень постанова серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року не відповідає вимогам обґрунтованості та добросовісності, передбачених п.п.3, 5 ч.2 ст.2 КАС України.

Відсутність належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року свідчить про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (правовий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17).

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що під час розгляду адміністративної справи відповідачами не було надано доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 за обставин, викладених в оскаржуваній ним постанові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу даного правопорушення та відсутність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Отже, враховуючи ненадання відповідачами належних та допустимих в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.п.«в» п.8.4 Правил дорожнього руху, що, як наслідок, свідчить про недоведеність лейтенантом поліції Граур М.С., як суб`єктом владних повноважень, правомірності своїх дій згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України щодо прийняття ним оскаржуваної постанови обгрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем лейтенантом поліції Граур М.С. рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року та відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідком встановлення порушень вимог законодавства, суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), або скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправними дій лейтенанта поліції Граур М.С. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки прийняття судом вказаного рішення за наслідками розгляду адміністративної справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачене правовими нормами ч.3 ст.286 КАС України, а скасування оскаржуваної позивачем постанови від 04 квітня 2025 року серії ЕНА №4424945 є достатнім способом захисту порушеного права позивача, охоплює собою визнання протиправними дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, по її складенню, що відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому оскарженню такі дії не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (ч.7 ст.139 КАС України).

Позивачем по справі ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.14).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги задоволення позову за вимогами про скасування постанови та закриття провадження у справі, сплачена позивачем ОСОБА_1 сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, як суб`єкта владних повноважень та розпорядника бюджетних коштів.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241, 243, 246, 255, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Граур Михайла Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №4424945 від 04 квітня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Граур Михайлом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Ім`я та найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор відділення поліції №2 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Граур Михайло Сергійович, місцезнаходження: вул.Кільцева, буд.№34-Б м.Кропивницький Кіровоградської області, поштовий індекс 25014.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Віктора Чміленка, буд.№41 м.Кропивницький Кіровоградської області, поштовий індекс 25006, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України юридичної особи 40108709.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ю.Атаманова