Справа № 460/10551/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 460/10551/23 пров. № А/857/7507/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Запотічного І. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Махаринець Д.Є.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Рівне 20 січня 2025 року у справі № 460/10551/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» (далі-Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі-Управління ), Державної податкової служби України, просило: визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області №8498611/25319659 від 27.03.2023, №8498607/25319659 від 27.03.2023, №8498610/25319659 від 27.03.2023, №8498606/25319659 від 27.03.2023, №8498608/25319659 від 27.03.2023, №19659 від 27.03.2023, зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області №8498611/25319659 від 27.03.2023, №8498607/25319659 від 27.03.2023, №8498610/25319659 від 27.03.2023, №8498606/25319659 від 27.03.2023, №8498608/25319659 від 27.03.2023, №19659 від 27.03.2023, якими Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» відмовлено у реєстрації податкових накладних №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання про реєстрацію податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022, врахувавши правові висновки суду. У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як платник податків надав необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за поданими податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу є необґрунтованими, позаяк платником податків надано документи, необхідні для підтвердження здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними, у реєстрації яких йому відмовлено. Також зазначив, що отримавши від платника податків пояснення і документи стосовно продажу товару відповідному контрагенту, Управління не сповістило позивача про потребу у наданні додаткових документів і пояснень. У разі витребування таких документів і пояснень платник податків міг скористатися правом їх надання, що могло вплинути на рішення. Таких дій відповідач не вчинив. Відтак, суд вважав, що захист порушеного права полягає у зобов`язанні Управління повторно розглянути питання реєстрації податкової накладної, врахувавши правові висновки суду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ТОВ «АЗС-сервіс» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання про реєстрацію податкових накладних Товариства №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022, врахувавши правові висновки суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/ розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У цьому випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Зважаючи на те, що судом першої інстанції встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірних податкових накладних, то, відповідно, вимога позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання до ДПС України, є також обґрунтованою.

Головне управління ДПС у Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної. Вказує на те, що зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної у порядку, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в оскаржуваній частині, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство на виконання вимог п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) складено податкові накладні №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022 №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022, які подані на реєстрацію.

Згідно квитанції від 23.06.2022, від 13.07.2022, від 30.06.2022 вказані податкові накладні прийнято, реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 52.10.12, відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.03.2023 позивачем контролюючому органу були подані письмові пояснення №1, №3, №2, №7, №6 та №5 з підтверджуючими документами.

Однак, рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області від 27.03.2023 за №8498611/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 23 від 28.04.2022, від 27.03.2023 за №8498607/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 9 від 17.05.2022, від 27.03.2023 за №8498610/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №21 від 30.04.2022, від 27.03.2023 за №8498606/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 02.06.2022, від 27.03.2023 за №8498608/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 06.06.2022, від 27.03.2023 за №8498609/25319659 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 13.06.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, із зазначенням додаткової інформації: невідповідність даних, а саме, відсутня ліцензія на здійснення перевезень небезпечних вантажів та дозволи, відсутні розрахункові документи, придбання ПММ, відсутні документи на майданчик та транспортні засоби.

Не погоджуючись із відповідними рішеннями позивачем подано скарги до ДПС України.

В порядку адміністративного оскарження рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, скарга залишена без задоволення, а рішення без змін (рішення ДПС України від 07.04.2023 №33332/25319659/2, від 10.04.2023 №33642/25319659/2, від 10.04.2023 №33601/25319659/2, від 10.04.2023 №33644/25319659/2, від 10.04.2023 №33602/25319659/2, від 10.04.2023 №33615/25319659/2).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаним рішеннями щодо відмови в реєстрації податкових накладних, звернувся до суд з позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Так, відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

При прийнятті рішення за апеляційною скаргою судом апеляційної інстанції враховано, що 30 червня 2025 року Верховний Суд, перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України подану на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі №460/10551/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, якою Восьмий апеляційний адміністративний суд, визнавши неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Рівненській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №460/10551/23, відмовив у відкритті касаційного провадження.

Водночас рішення у справі, що переглядається апеляційним судом в оскаржуваній частині, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, на переконання суду апеляційної інстанції, були виконані позивачем, а тому у відповідача ДПС України був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні, оскільки за законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої, а рішення суду за вищевикладених обставин, є чинне, а відтак колегія суддів апеляційної інстанцій вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022 датою її фактичного подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи задоволення судом першої інстанції позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд апеляційної інстанції доходить висновку що належним способом захисту порушеного права Товариства буде зобов`язання ДПС України зареєструвати подані податкові накладні датою їх фактичного подання, що без належного правового обґрунтування не враховано судом першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені рішення в оскаржуваній частині неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняття постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 460/10551/23 скасувати в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання про реєстрацію податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022, врахувавши правові висновки суду та в частині відмови в задоволенні позову в іншій частині вимог та ухвалити в цій частині судове рішення, яким позов задовольнити.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати датою подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні подані Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗС-сервіс» №23 від 28.04.2022, №9 від 17.05.2022, №21 від 30.04.2022, №1 від 02.06.2022, №2 від 06.06.2022, №4 від 13.06.2022.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний