Справа № 620/1886/25
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2025 року

м. Київ

справа №620/1886/25

адміністративне провадження №К/990/45632/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 620/1886/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Деснянського районного суду м. Чернігова за період з 01 січня 2021 року до 18 липня 2022 року, за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року та допомоги на оздоровлення у 2021, 2025 роках, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн, на 01 січня 2022 року - у розмірі 2481 грн, на 01 січня 2024 року - у розмірі 3028 грн, на 01 січня 2025 року - у розмірі 3028 грн;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року до 18 липня 2022 року, за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року та допомоги на оздоровлення у 2021, 2025 роках, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн, на 01 січня 2022 року - у розмірі 2481 грн, на 01 січня 2024 року - у розмірі 3028 грн, на 01 січня 2025 року - у розмірі 3028 грн;

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області щодо нарахування та виплати судді Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року до 18 липня 2022 року, за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року та допомоги на оздоровлення у 2021, 2025 роках, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати та виплатити судді Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року до 18 липня 2022 року, за жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень 2025 року та допомогу на оздоровлення за 2021, 2025 роки, обчисливши її розмір виходячи у 2021 році з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн, у 2022 році - 2481 грн, у 2024 році 3028 грн та у 2025 році 3028 грн, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із такими рішеннями, позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 620/1886/25 повернуто особі, яка її подала, оскільки у такій не викладені передбачені Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

06 листопада 2025 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 620/1886/25

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

За змістом частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

На підставі частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В касаційний скарзі позивач з посиланням на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24.

Обґрунтування скаржника щодо наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, є мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328- 330, 334, 335, 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 620/1886/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати справу № 620/1886/25 з Чернігівського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді М. В. Білак

В. Е. Мацедонська