Справа № 380/18795/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18795/24 пров. № А/857/23902/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Грень Н.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» (далі - ТзОВ Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод») звернулося до суду з позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення № 2268 від 27 червня 2024 року про розгляд звернення ТзОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» про відмову у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ №002831 від 30.12.1998; зобов`язати повторно розглянути заяву про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ №002831 від 30.12.1998.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням № 2268 від 27 червня 2024 року Зимноводівська сільська рада безпідставно відмовила йому у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває в постійному користуванні ТОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод». В якості відмови вказано що у складі земельної ділянки є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, а також те, що розподіл земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку не проводився, враховуючи висновок комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин, керуючись статтями 12, 130, пункту 6.1 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі ЗК України), Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вважає безпідставним посилання відповідача на те, що повинен бути проведений розподіл земельної ділянки з виділенням частин, на яких нібито розміщені земельні ділянки, які мають інше призначення, згідно з висновком комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин. Зазначає, що право постійного користування та довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної та комунальної власності зберігаються за суб`єктами відповідного права, які не здійснили викуп таких ділянок, відповідно до пункту 6.1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, тому відсутність рішення відповідача про продаж чи відмову у продажі земельної ділянки у даному випадку є необґрунтованим, і йде у розріз із діючим законодавством.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 2268 від 27.06.2024 «Про розгляд звернення ТзОВ «Фірма Галімпекс Склодзеркальний завод». Зобов`язано Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення - (01.13) для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ Фірма «Галімпекс - Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II - ЛВ №002831 від 30.12.1998.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не надав належних доказів того, що на відповідній земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні позивача є будь-які належним чином сформовані земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність. Тому, спонукати позивача до здійснення поділу земельної ділянки з виділенням частин неіснуючих земельних ділянок є протиправним. Відповідач не врахував, що ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, виданий у 1998 році. За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не надав обґрунтованих підстав для рішення про відмову у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу відповідної земельної ділянки, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що згідно з п. 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України у разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, такий землекористувач здійснює поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом. Звертає увагу на те, що в абзаці п. 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України законодавець вживає два окремі поняття «землі» та «земельні ділянки», що за своїм змістом не є тотожними поняттями. Вказує, що у складі земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0076, яка перебуває у постійному користуванні ТзОВ «Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» є землі, які не можуть бути передані у приватну власність підлягають виділу це вулиці та проїзди, зокрема, і ділянка дороги державного значення М-10 Західний обхід м. Львова. Зауважує, що листом №05-4295/13-06 від 30.09.2021 Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області (колишня Служба автомобільних доріг у Львівській області) повідомлялось Зимноводівську сільську раду, що Комісією з виявлення, фіксації та вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень земельного законодавства проведено обстеження земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що зазначена земельна ділянка сформована з порушенням меж смуги відведення, що передбачена містобудівною документацією та накладається на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний обхід м. Львова, виявлено накладку орієнтовною площею 0,7365 га на смугу відведення автомобільної дороги. З врахуванням викладеного, рішення Зимноводівської сільської ради вважає законним та обґрунтованим.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Вказує, що на відповідній земельній ділянці відсутні будь-які земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність, тому, змушувати позивача здійснювати поділ земельних ділянок з виділенням частин цих неіснуючих ділянок є протиправним. Наголошує, що відповідно до законодавства має право на купівлю такої земельної ділянки без проведення земельних торгів, оскільки має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою виданий у 1998 році. Також долучає лист-відповідь Зимноводівської сільської ради від 19.06.2025 № 970/25 на запит № 51/10бвід 16.06.2025.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Державним актом на право постійного користування землею ІІ ЛВ №002831 від 30.12.1998 засвідчено рішення Зимноводівської сільської ради про надання землекористувачу Зовнішньоекономічній асоціації «Галімпекс» у постійне користування 56,99 га землі в межах згідно з планом землекористування, для ведення допоміжного сільського господарства, відповідно до рішення Зимноводівської сільської ради народних депутатів від 10.12.1998 № 112.

Генеральний директор ТОВ Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» звернувся до голови Зимноводівської об`єднаної територіальної громади із заявою від 30.10.2023, у якій просив надати дозвіл на проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, яка знаходиться на території ОТГ села Зимна Вода і належить, згідно з державним актом постійного користування ІІ ЛВ №002831 від 30.12.1998 ТОВ Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод». Також, просив надати згоду на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки 04.01.2024 з повною оплатою визначеної вартості, згідно з пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Листом від 04.06.2024 Товариство повідомило голову Зимноводівської об`єднаної територіальної громади про те, що станом на 29.05.2024 обтяження припинено, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав №380812406 від 30.05.2024. З огляду на це просило прийняте розпорядче рішення щодо надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, враховуючи неодноразові звернення Товариства з цього питання.

Комісія з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин надала висновок до протоколу засідання комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин від 25.06.2024, у якому рекомендувала відмовити генеральному директору ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення (01.13) Для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ ЛВ №002831 від 30.12.1998.

Рішенням Зимноводівської сільської ради від 27.06.2024 № 2268 розглянуто клопотання товариства за вхідним №578/0-24 від 06.06.2024 відмовлено генеральному директору ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, цільове призначення (01.13) Для іншого сільськогосподарського призначення, комунальної власності Зимноводівської сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ ЛВ №002831 від 30.12.1998. У обгрунтування рішення вказано, що у складі земельної ділянки є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, а також те, що розподіл земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку не проводився. Також враховано висновок комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, згідно з частиною 1 статті 12 ЗК України:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та ін.

Главою 20 Земельного кодексу України врегульовано питання продажу земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів.

Згідно з приписами частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 127 ЗК України визначено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Приписами пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що громадяни України, яким належить право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою державної чи комунальної власності, а також юридичні особи, яким на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» належало право постійного користування земельними ділянками державної чи комунальної власності, та які відповідно до статті 92 цього Кодексу не можуть набувати земельні ділянки на праві постійного користування, орендарі земельних ділянок, які набули право оренди земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства шляхом переоформлення права постійного користування щодо зазначених земельних ділянок до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», мають право на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Купівля земельних ділянок відповідно до цього пункту здійснюється за ціною, що дорівнює: нормативній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель сільськогосподарського призначення; експертній грошовій оцінці земельної ділянки - для земель несільськогосподарського призначення.

Юридичні особи набувають право на купівлю земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно до цього пункту з 1 січня 2024 року.

У разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, такий землекористувач здійснює поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом.

Право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної чи комунальної власності зберігається за суб`єктом відповідного права, які не здійснили купівлю таких земельних ділянок відповідно до абзацу першого цього пункту.

Із матеріалів справи слідує, що ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод» має державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, виданий у 1998 році.

Зимноводівська сільська рада відмовила позивачу у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 26,7 га, кадастровий номер :04:000:0076, яка перебуває у постійному користуванні ТОВ «Фірма «Галімпекс Склодзеркальний завод». Причиною відмови слугувало те, що у складі земельної ділянки є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, або постійний користувач, володілець земельної ділянки на праві постійного користування не може набувати у власність земельну ділянку відповідно до закону, а також те, що розподіл земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені такі землі, в окрему земельну ділянку не проводився. Також, враховано висновок комісії з питань архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин.

У відзиві на позовну заяву відповідач конкретизував причину відмови та зазначив, що таку прийнято відповідно до абзацу 8 частини 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України у зв`язку з тим, що у складі відповідної земельної ділянки комунальної власності Зимноводівської сільської ради є землі загального користування, які не можуть передаватися у приватну власність із земель комунальної власності.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийшов до висновку, що відповідач не надав обґрунтованих підстав для рішення про відмову у наданні згоди на укладення договору купівлі-продажу відповідної земельної ділянки, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції вказав, що відповідач не надав належних доказів того, що на відповідній земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні позивача є будь-які належним чином сформовані земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність. Тому, спонукати позивача до здійснення поділу земельної ділянки з виділенням частин неіснуючих земельних ділянок є протиправним.

Колегія суддів вважає вищевказані висновки необгрунтованими з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у абзаці 8 п. 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України законодавець застосовує два окремі поняття: «землі» та «земельні ділянки», що за своїм змістом не є тотожними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Поняття «земля» визначено у статті 1 Закону України «Про охорону земель», відповідно до якого земля поверхня суші з ґрунтами, корисними копалинами та іншими природними елементами, що органічно поєднані та функціонують разом з нею.

В свою чергу, визначення поняття «земельна ділянка» міститься у ч. 1 ст. 79 ЗК України, згідно з яким земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що поняття

«земельна ділянка» та «земля» слід співвідносити як наявність юридичної (правової) форми (земельна ділянка) та матеріального змісту такої форми (земля).

Абзац 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України не передбачає формулювання «у разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є сформовані земельні ділянки, які не можуть передаватися у приватну власність», натомість, містить формулювання «у разі якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні, довічному успадкованому володінні, є землі, які не можуть передаватися у приватну власність».

Проаналізувавши абзац 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, колегія суддів зауважує, що у разі, якщо у складі земель, що перебувають у постійному користуванні є землі, які не можуть передаватися у приватну власність, тоді землекористувач повинен здійснити поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені землі, які не можуть передаватись у приватну власність, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом.

Відповідно до пункту 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільним и дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI генеральний план населеного пункту одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» смуга відведення - земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги;

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху, технічні засоби (прилади контролю) для фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зимноводівською сількою радою долучено до матеріалів справи у суді першої інстанції викопіювання з Генерального плану с. Зимна Вода, з якого слідує, що земельною ділянкою із кадастровим номером :04:000:0076 проходять вулиці та проїзди, зокрема, і ділянка дороги державного значення М-10 Західний обхід м. Львова.

Також, відповідачем до матеріалів справи долучено лист Служби автомобільних доріг у Львівській області № 05-4295/13-06 від 30.09.2021, яким повідомлялось Зимноводівську сільську раду про те, що зазначена земельна ділянка сформована з порушенням меж смуги відведення, що передбачено містобудівною документацією та накладається на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний об`їзд м. Львова.

Листом № 05-4295/13-06 від 30.09.2021 вказано, що відповідно до наказу Служби автомобільних доріг у Львівській області від 10.03.2021 № 36 утворено Комісію з виявлення, фіксації та вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень земельного законодавства. За результатами виїзду, 28.08.2021 складено Акт № 7 обстедення земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076, яким встановлено, що зазначена земельна ділянка сформована з порушенням меж смуги відведення, що передбачена містобудівною документацією та накладається орієнтованою площею 0,7365 га на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний обхід м. Львова. До вказаного листа додано схему орієнтовної площі накладки земельної ділянки на смугу відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Західний обхід м. Львова.

Також, у цьому листі Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області клопотала щодо сприяння ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод» у поділі земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076 та передачі частини її у державну власність.

Матеріалами справи також підтверджується, що ТзОВ «Галімпекс-Склодзеркальний завод» зверталось із клопотанням № 170/10 від 12.12.2023 до Зимноводівської сільської ради з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :04:000:0076, що перебуває у постійному користуванні Товариства. Пізніше, клопотанням № 174/10 від 21.12.2023 ТзОВ «Галімпекс- Склодзеркальний завод» відкликало своє клопотання № 170/10 від 12.12.2023.

Необгрунтованими є посилання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу на лист-відповідь Зимноводівської сільської ради від 19.06.2025 № 970/25 на запит № 51/10бвід 16.06.2025. Вказаний лист не містить доказів того, що ділянка дороги державного значення М10 Західний обхід м. Львова не входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0076. Натомість, у листі від 19.06.2025 № 970/25 зазначено, що вулиці на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0076 запроектовані генеральним планом с. Зимна Вода, та на даний час в реєстр вулиць не внесені.

Суд першої інстанції, не надав оцінки викопіюванню з Генерального плану с. Зимна Вода та листу Служби автомобільних доріг у Львівській області № 05-4295/13-06 від 30.09.2021, залишивши поза увагою те, що в межах земельної ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування, є землі, які не можуть передаватись у приватну власність, а саме землі загального користування.

Колегія суддів враховує доводи позивача про те, що пункт 6-1 Перехідних положень ЗК України не передбачає підстав для відмови в укладенні Договору купівлі-продажу, зокрема, якщо земля перебуває в постійному користуванні, однак зазначає, що вказана норма передбачає умови, за яких землекористувач повинен здійснити поділ земельної ділянки з виділенням частини, на якій розміщені землі, які не можуть передаватись у приватну власність, в окрему земельну ділянку з подальшою її передачею в оренду на умовах, визначених цим пунктом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що сама по собі наявність державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого у 1998 році, не надає автоматичного права на купівлю таких земельних ділянок без проведення земельних торгів. Натомість, таке право виникає у випадку дотримання вимог абзацу 8 пункту 6-1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, яких позивач не дотримався.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області задовольнити повністю.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі № 380/18795/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» відмовити повністю.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін