Справа № 600/4898/25-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені доказів

21 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4898/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сіжук О.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Мелещук К.О.,

представника відповідача - Пантуса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Міністерства молоді та спорту України про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу № 1181 від 27.02.2025 в частині позбавлення спортивного звання «Майстер спорту України» з карате; зобов`язання відновити записи у відповідних реєстрах про присвоєння спортивного звання «Майстер спорту України» з карате.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.10.2025 позовну заяву було залишено без руху

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом приведення позовних вимог у відповідність із частиною першою статті 5 КАС України.

В строки, визначені ухвалою суду, представник позивача надала позовну заяву з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 1181 від 27.02.2025 в частині позбавлення спортивного звання «Майстер спорту України» з карате;

- зобов`язати поновити спортивне звання «Майстер спорту України» з карате.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 продовжено розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії.

12.11.2025 до суду від представника Міністерства молоді та спорту України надійшла заява про забезпечення доказів, шляхом витребування у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Зеліско Юлії Василівни (58010, м. Чернівці, вул. Володимира Комарова, будинок 13 Б, тел. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) документів, що встановлюють особу перекладача ОСОБА_2 та підтверджують її кваліфікацію, а саме: диплом про вищу освіту; сертифікати та свідоцтва на підтвердження кваліфікації; посвідчення; ліцензію перекладача.

В обґрунтування заяви представник Міністерства молоді та спорту України зазначив, що 23.10.2025 представником позивача подано до суду заяву про поновлення процесуального строку до якої долучено нотаріально засвідчений лист Української федерації карате від 29.12.2024 з перекладом на українську мову, зробленим ОСОБА_2 . Зазначає, що на вказаному перекладі містить штамп «БЮРО ПЕРЕКЛАДІВ», НОМЕР_2», який не містить коду ЄДРПОУ чи/або РНОКПП, що унеможливлює ідентифікація перекладача за вказаним на штампі номером.

На думку представника Міністерства молоді та спорту України викликає сумнів достовірність перекладу листа Української федерації карате від 29.12.2024, а тому є необхідність забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Зеліско Ю.В. документів, що встановлюють особу перекладача Манчуленко В.В. та підтверджують її кваліфікацію.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 заяву про забезпечення доказів призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засіданні, призначене на 21.11.2025, позивач, представник позивача не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про забезпечення доказів.

Оскільки неприбуття в судове засідання позивача (його представника) не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення доказів відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяву розглянуто за їх відсутності.

В судовому засіданні представник Міністерства молоді та спорту України підтримав доводи, наведені в заяві про забезпечення доказів, просив задовольнити вказану заяву.

Перевіривши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, суд зазначає таке.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини першої якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписами частин першої-третьої статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частиною другою статті 114 КАС України передбачено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом витребуванням доказів, передбачений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язок доведення наявності підстав для забезпечення доказів покладається саме на заявника.

Отже, суд зазначає, що заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою. Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних обґрунтувань стосовно того, що засоби доказування можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Крім того, заявником не обґрунтовано яким чином документи, що встановлюють особу перекладача Манчуленко В.В. та підтверджують її кваліфікацію впливають на встановлення судом обставин, що входять в предмет доказування в цій справі.

Твердження заявника стосовно того, що надання вказаних доказів надасть можливість відповідачу надати оцінку достовірності цих доказів суд відхиляє, оскільки нормами КАС України не передбачено такої можливості для учасників справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 90 КАС України, саме суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас суд зазначає, що в силу приписів частини третьої статті 73 КАС України відповідач має право обґрунтувати належність перекладного листа Української федерації карате від 29.12.2024 як доказу для підтвердження своєї правової позиції у разі виникнення сумніву у достовірності перекладу.

Також суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений можливості надати до суду переклад вказаного листа, як визначено статтею 79 КАС України.

Дослідивши заяву відповідача про забезпечення доказів, суд зазначає, що вона не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання відповідач, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що існує очевидна небезпека знищення, приховування доказів, втрати чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому. Крім того, суд зазначає, що заявником не обґрунтовано яким чином документи, що встановлюють особу перекладача та підтверджують її кваліфікацію впливають на встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та входить в предмет доказування в цій справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність поданої заяви про забезпечення доказів, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 114, 115,116, 117, 242, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Міністерства молоді та спорту України про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства молоді та спорту України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Згідно статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

У відповідності до вимог статей 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.11.2025.

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна