Справа № 340/1801/25
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа №340/1801/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, в кількості 70 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 16.09.2022 р.;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, в кількості 70 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 16.09.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходив службу в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 14.09.2022 р. №401 о/с був звільнений зі служби в поліції та займаної посади 09.11.2022 р. за п.2 ч.1 ст.77 за станом здоров`я (через хворобу) згідно з Законом України «Про Національну поліцію». Згідно з посвідченням серія НОМЕР_1 від 20.10.2015 р. позивач є учасником бойових дій та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, зокрема на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік відповідно до ст.162 Закону України «Про відпустки», п.2 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач вказує, що додаткова відпустка як учаснику бойових дій йому у 2015-2019 роках не надавалася. У день звільнення з поліції Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області не проведений з позивачем повний розрахунок. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позов не визнає та вважає, що позов не підлягає задоволенню (а.с.32-37). Представник відповідача зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII. Трудове законодавство підлягає застосуванню виключно у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини. Водночас, порядок надання, обчислення тривалості основних та додаткових відпусток урегульований нормами спеціального Закону №580, що окремо є самостійною підставою для виключення практики субсидіарного застосування до відносин проходження та припинення служби в поліції, загальних норм трудового законодавства. Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні: щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського; щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи АІ групи. Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадках припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу І цих Порядку та умов, і призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії. При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні щорічної відпустки. Спеціальний Закон №580 не містить інших умов виплати грошової компенсації за невикористані поліцейським відпустки при звільненні зі служби в поліції. Виплата грошової компенсації за невикористані дні за іншими видами додаткових відпусток ст.83 КЗпП та ст.24 Закону №504 не передбачена. Додаткова відпустка учасникам бойових дій, у тлумаченні чинного законодавства, не належить до категорії щорічних відпусток, а отже на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток. Таким чином, законодавством не передбачено можливості заміни зазначеної додаткової відпустки грошовою компенсацією при звільненні, адже не віднесена ані до щорічних відпусток, ані до відпусток на дітей відповідно до ст.19 Закону про відпустки. Законом не передбачено можливості заміни додаткової відпустки учасника бойових дій грошовою компенсацією, у тому числі при звільненні. Представник відповідача наголошує на тому, що компенсація за невикористані дні додаткової відпустки відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 р. (крім осіб, які мають дітей або повнолітню дитину особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи) законодавством не передбачена. Представник відповідача вважає, що на працівників поліції, також не поширюється дія Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Закон України від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ «Про оборону Україну». Позивач не був мобілізований, не є військовослужбовцем, до керівництва ГУНП в Кіровоградській області під час проходження служби в поліції з рапортами про надання йому додаткових відпусток, як учаснику бойових дій у зазначений ним період не звертався.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.18-19).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.28-29).

07.05.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.44).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 р. проходив службу в Національній поліції України (а.с.11-12).

Наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 14.09.2022 р. №401 о/с «По особовому складу» згідно із Законом України «Про Національну поліцію України» звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (за станом здоров`я (через хворобу) за рішенням медично комісії про непридатність до служби в поліції) капітана поліції ОСОБА_1 , заступника командира роти патрульної поліції особливого призначення «Святослав» Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, 16 вересня 2022 року, виплативши грошову компенсацію за 27 календарних днів невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік (а.с.9).

ОСОБА_1 набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.10.2015 р. (а.с.8).

У відповідь на адвокатський запит Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області листом від 14.02.2025 р. №6585-2025 повідомило, що за час проходження служби в ГУНП в Кіровоградській області з 07.11.2015 р. по 16.09.2022 р. ОСОБА_1 відпустку відповідно до ст.162 Закону України «Про відпустки» використав за 2020 рік, за 2021 рік та за 2022 рік (а.с.10).

Відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3551-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, учасникам бойових дій надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Так, статтею 162 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 р. №504/96-ВР встановлено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з ч.1 ст.83 КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.92 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Частиною 7 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

З огляду на ч.ч.8-11 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції.

За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Таким чином, поліцейський не позбавляється права на чергову відпустку, яку він не використав в попередньому календарному році. В даному випадку поліцейський має право використати відпустку за попередній рік, приєднавши її до чергової відпустки наступного року.

Частинами 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 р. №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі за текстом Порядок №260, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 розділу III Порядку №260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, Порядком №260 також не встановлено умови, що компенсація проводиться виключно за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку, право на яку поліцейський набув у відповідному році, який є роком звільнення, і, відповідно, не встановлено заборони виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної чергової відпустки за роки, що передували року звільнення, право на яку поліцейським не втрачено.

За змістом наведених норм в їх сукупності у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Таким чином, у випадку звільнення поліцейського учасника бойових дій йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки у тому числі, передбаченої статтею 162 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року. При цьому положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №360/4127/19.

Судом встановлено, що на час прийняття наказу від 14.09.2022 р. №401 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції, відповідачем не здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст.162 Закону України «Про відпустки» за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, що суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю по 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористанні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю по 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 16.09.2022 р., підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.8). Доказів понесення інших судових витрат позивачем до суду не надано.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю по 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, із збереженням заробітної плати тривалістю по 14 календарних днів на рік за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 16 вересня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 24 листопада 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ