Справа № 380/12917/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 рокусправа № 380/12917/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Клочко Н.С.

за участю:

представника позивача - Ковальчук І.О.

представника відповідача - Рудак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Державного бюро розслідувань (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії щодо не зарахування до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 рік та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 рік, що в календарному обчисленні становить 9 років 24 дні;

зобов?язати зарахувати до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж його служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 рік та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 рік, що в календарному обчисленні становить 9 років 24 дні.

В обґрунтування позову зазначає, що саме невірне визначення стажу (роботи) в органах Державного бюро розслідувань, який дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до підп. 2.2.2 п.2.2 розділу 2 Інструкції про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 08.10.2021 №524 (зі змінами), ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 19, 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», до якого відмовлено включити стаж служби позивача в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, стало порушенням його законних прав. Тобто, якщо б зарахування стажу служби на відповідних посадах відбулось належним чином, то позивач би мав право на визначення іншого стажу роботи, розміру грошового забезпечення, в подальшому також це спричинить інший рік виходу на пенсію, інший розмір пенсії, строку додаткової оплачуваної відпустки, тощо. Тому, порушення Державним бюро розслідувань його прав, що відбулось при невірному врахуванні стажу служби (роботи) та бездіяльності у відповідь на звернення останнього, і є підставою позовних вимог.

Відповідач у відзиві зазначив, що приписами частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено вичерпний перелік видів служб та часу роботи, які зараховуються до стажу служби, і служба в підрозділах Державної кримінально-виконавчої служби України в цьому переліку відсутня. За таких умов відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби ОСОБА_1 період проходження ним служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

У додаткових поясненнях позивач зазначив, що оскільки стаж, набутий позивачем, в органах державно-кримінальної служби підлягає зарахуванню до стажу роботи в поліції за ознакою служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, то такий повинен бути зарахований до стажу служби в ДБР.

Представник позивача просить позов задовольнити з урахуванням наведених мотивів.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 20.10.2025 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 дів.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 03.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу Державного бюро розслідувань №220-ос/дск від 10.08.2020 року позивача прийнято на службу до Державного бюро розслідувань на посаду старшого слідчого, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань з присвоєнням спеціального звання старшого начальницького складу «майор Державного бюро розслідувань» як такому, що має спеціальне звання «майор внутрішньої служби».

Відповідно до витягу з наказу Державного бюро розслідувань №717-ос/дск від 14.12.2020 року позивачу присвоєно спеціальне звання старшого начальницького складу Державного бюро розслідувань за сукупністю строків перебування в соціальному званні підполковник Державного бюро розслідувань.

Відповідно до витягу з наказу Державного бюро розслідувань №160-ос/дск від 06.04.2023 року позивача переведено на посаду слідчого відділу цього ж Управління з 07.04.2023 року.

Позивач звернувся до голови комісії з обчислення та встановлення стажу служби особам рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань із рапортом від 20.05.2025 року, в якому просив зарахувати до стажу служби в Державному бюро розслідувань, який дає право на доплату за вислугу років, вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України з 01.07.2006 до 29.11.2011 та з 08.08.2012 до 04.04.2016, наявну на момент призначення на службу в Державному бюро розслідувань.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з обчислення та встановлення стажу особам рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань №20дск від 20.05.2025 року члени комісії вирішили, що враховуючи, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби не зазначена у статті 78 Закону України «Про Національну поліції відсутні правові підстави зарахувати підполковнику Державного бюро розслідувань Рибінчаку Володимиру Миколайовичу, слідчому Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань до стажу служби пері проходження ним служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 01 липня 2006 року до 29 листопада 2011 року та з 08 серпня 2012 року до 04 квітня 2016 року.

Листом від 21.05.2025 року позивача повідомлено, що в ході розгляду даного питання Комісією установлено, що в матеріал особової справи дійсно є документи, які підтверджують службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 01 липня 2006 року до 29 листопада 2011 року та з 08 серпня 2012 року до 04 квітня 2016 року. Разом з цим, Комісія констатувала, що нормами підпункту 2. пункту 2.2 розділу 2 Інструкції передбачено, що до Стажу служби зараховуються періоди, визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), та час проходження служби в Державному бюро розслідувань на посадах рядового та начальницького складу. Приписами частини другої статті 78 Закону закріплено вичерпний перелік видів служб та часу роботи, які зараховуються до Стажу служби, і служби в підрозділах Державної кримінально-виконавчої служби в цьому переліку відсутня. Як наслідок, Комісія ухвалила рішення про відсутність правових підстав для зарахування до стажу служби зазначений період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби.

Змістом спірних правовідносин є відмова відповідача у зарахуванні до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 рік та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 рік.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 №794-VIII (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №794-VIII) Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №794-VIII Держава забезпечує соціальний захист працівників Державного бюро розслідувань відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Частиною другою цієї норми передбачено, що особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.20 Закону №794-VIII умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці державних службовців Державного бюро розслідувань повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для належного виконання ними службових обов`язків з урахуванням специфіки, інтенсивності та особливого характеру роботи, забезпечувати добір до Державного бюро розслідувань висококваліфікованих кадрів, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності, компенсувати фізичні та інтелектуальні затрати працівників.

На осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань поширюються умови грошового забезпечення, передбачені для працівників Національної поліції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом (ч.2 ст.20 Закону №794-VIII).

Працівникам Державного бюро розслідувань виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років 10 відсотків, більше 5 років - 15 відсотків, більше 10 років - 20 відсотків, більше 15 років - 25 відсотків, більше 20 років - 30 відсотків, більше 25 років - 35 відсотків, більше 30 років - 40 відсотків, більше 35 років - 45 відсотків посадового окладу (ч.6 ст.20 Закону №794-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2020 року №743 було затверджено Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань (з наступними змінами та доповненнями; далі Положення №743).

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки осіб рядового та начальницького складу становить 30 календарних днів, якщо законом не визначено більший строк відпустки. За кожний повний календарний рік служби в Державному бюро розслідувань після досягнення п`ятирічного стажу служби особі рядового та начальницького складу надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів (п.82 Положення №743).

Наказом Державного бюро розслідувань №524 від 08.10.2021 року затверджено Інструкцію про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань (з наступними змінами та доповненнями; далі Інструкція №524).

Згідно із підп.2.2.2 п.2.2 розділу 2 Інструкції №524 до стажу служби (роботи), що дає право на отримання доплати за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», та час проходження служби в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу.

Таким чином, періоди служби, передбачені ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» зараховуються як до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, так і до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до ч.1 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №580-VIII), стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (п.3 ч.2 ст.78 Закону №580-VIII).

Разом із цим, до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань для встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховується, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 20.10.2022 року у справі №160/11127/20 Верховний Суд зробив наступні висновки: «Таким чином, Верховний Суд уважає вірними висновки суду першої інстанції, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону №580-VIII, а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки. Проте не звернув уваги на те, що чинним на час проходження позивачем служби в податковій міліції та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Ураховуючи наведене, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що при визначенні стажу служби в поліції ОСОБА_1 відповідач діяв у спосіб, установлений чинним законодавством.

Суд першої інстанції, врахувавши тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, дійшов правильного висновку, що стаж служби позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки».

Враховуючи встановлені обставини, норми права та правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до стажу його служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України за періоди з 01.07.2006 року по 29.11.2011 року та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 року.

Як наслідок, суд вважає, що позові вимоги є обґрунтованими.

При цьому, судом не беруться до уваги інші твердження відповідача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу служби (роботи) позивача в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 року та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 року, не відповідають критеріям правомірності передбаченим п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Як наслідок, підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо спонукання до вчинення дій, які є похідними.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державного бюро розслідувань щодо не зарахування до стажу служби (роботи) ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 року та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 року.

Зобов?язати Державне бюро розслідувань (адреса: м.Київ, вул.Панаса Мирного, 28, ) зарахувати до стажу служби (роботи) ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж його служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.07.2006 року по 29.11.2011 року та з 08.08.2012 року по 04.04.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного бюро розслідувань (адреса: м.Київ, вул.Панаса Мирного, 28, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 25 листопада 2025 року.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович