Справа № 200/7285/25
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року Справа№200/7285/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника адвоката Варбана Олександра Валентиновича який діє на підставі ордеру Серії АН №1772504 від 26 серпня 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та незастосування при переведенні позивача з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, з 21 березня 2025 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що при переведенні її з пенсії по інвалідності 3 групи на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірно застосував середню заробітну плату по народному господарству за 2017-2019 роки з індексаціями, хоча повинен був обчислити мою пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Рішення про відмову у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки та про відмову у зарахуванні певних періодів до страхового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області мені не приймалося.

Причиною не застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки при призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стало те, що після призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи вона продовжувала працювати та набула 24 місяці страхового стажу, але роботодавцем за період з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року не було сплачено внески до Пенсійного фонду, у зв`язку із чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що вона не набула 24 місяці страхового стажу. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки порушує її право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання суду належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в розмірі 968,96 грн.

26 вересня 2025 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви, сплачений судовий збір у розмірі 969,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 жовтня 2025 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

ОСОБА_1 звернулася із заявою від 17 жовтня 2024 року за № 12471 про перерахунок пенсії «перехід на інший вид пенсії».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатом розгляду заяви було переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 з 17 жовтня 2024 року.

При розрахунку пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 збережено середній показник заробітної плати в сумі 7 994,47 грн (3 764,40 грн * 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14*1,197*1,0796).

У 2019 році індексація здійснювалась шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 (3 764,40) на коефіцієнт 1,17, тобто 3764,40 х 1,17 = 4404,35.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (з 01.05.2020 було збільшено на 1,11, тобто 4404,35 х 1,11 = 4 888,83, з 01.03.2021 було збільшено на 1,11, тобто 4 888,83 х 1,11 = 5426,60, з 01.03.2022 було збільшено на 1,14, тобто 5 426,60 х 1,14 = 6186,32, з 01.03.2023 було збільшено на 1,197, тобто 6 186,32 х 1,197 = 7405,03, з 01.03.2024 було збільшено на 1,0796, тобто 7405,03 х 1,0796 = 7 994,47, з 01.03.2025 було збільшено на 1,115, тобто 7 994,47 х 1,115 = 8 913,83).

При аналізі матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та документів доданих до заяви про перехід на інший вид пенсії від 17.10.2024 № 12471 встановлено, що при призначені пенсії по інвалідності ОСОБА_1 страховий стаж було обчислено по 31.03.2017, при переведенні на пенсію за віком страховий стаж обчислено згідно документів наявних в пенсійній справі та з 01.01.2004 на підставі даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу, стаж зараховано по сплаті страхових внесків по 31.07.2018. Після надходження даних про сплату внесків за 08.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок з додаванням стажу з моменту переведення (з 17.10.2024), страховий стаж обчислено по 31.08.2018.

Підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.09.2018 по 31.03.2023 та з 01.05.2023 по 30.06.2023 відсутні, оскільки відсутня сплата страхових внесків за зазначені періоди.

Враховуючи вищевикладене, оскільки після призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не набула 24 місяці страхового стажу, підстави для застосування середнього показника заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки, тобто 2021-2023 - відсутні.

У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову позивачу в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України згідно паспорта НОМЕР_1 , який видано Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 17 квітня 2002 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області зареєстроване місцезнаходження: 84121, Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

Рішенням 5655 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка) №61 про перерахунок пенсії по інвалідності (період встановлення інвалідності (з 12.03.2020 по 31.03.2021) позивачу призначена пенсія з 12 березня 2020 року у розмірі 2 354,58 грн.

Рішенням 5655 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка) №61 від 28 жовтня 2024 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу з 17 жовтня 2024 року здійснений перерахунок та призначено пенсію за віком довічно у розмірі 4 817,60 грн.

Листом від 01 вересня 2025 року (вих№0500-0202-8/86715), на адвокатський запит, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило про наступне.

17.10.2024 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 надала заяву № 12471 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.

На підставі зазначеної заяви ОСОБА_1 з 17.10.2024 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 за документами пенсійної справи.

Оскільки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, який було проведено автоматизованим способом з 01.04.2023 та страховий стаж враховано по 30.04.2018, ОСОБА_1 не набула 24 місяці страхового стажу при розрахунку середньомісячної заробітної плата для обчислення пенсії у відповідності до ст. 40 Закону №1058 було застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки, з урахуванням індексацій, тобто який враховувався при обчисленні пенсії по інвалідності.

Після отримання вищезазначеної відповіді, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 року (справа № 211/1898/17) та 10.07.2018 року (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач з 12 березня 2020 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, яка передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулась у жовтні 2024 року вперше.

За таких обставин фактично йдеться про призначення позивачу іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком замість раніше призначеної пенсії по інвалідності.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.10.2018 (справа № 334/2653/17) та у постанові від 13.12.2018 (справа № 185/860/17).

Отже, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду на інший, тому має застосовуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: за 2021, 2022 та 2023 роки.

Щодо не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року у зв`язку із несплатою роботодавцем страхових внесків до Пенсійного фонду, суд зазначає наступне.

Відповідно довідки ОК-5 Індивідуальними відомостями про застраховану особу в період з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року позивачу виплачувалась заробітна плата підприємством Костянтинівським казенним Науково-виробничим підприємством «Кварсит» (), сплата страхових внесків за зазначені періоди відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено приписами ст. 20 Закону № 1058-ІV, згідно якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.

З огляду на вказані норми діючого законодавства суд приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).

Відмовляючи позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.

Дана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а та постанові від 01.11.2018 року у справі № 199/1852/15-а.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для незарахування до страхового стажу спірних періодів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно квитанції про сплату № F3ED-72BS-Y8QE від 21 вересня 2025 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 969,00 грн, а також квитанції про сплату №15MR-7R2M-4TYE від 26 вересня 2025 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 969,00 грн. Всього за подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 938,00 грн.

Разом із цим суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон України «Про судовий збір») за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлена - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 9 листопада 2023 року № 3460-IX, з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання даного адміністративного позову підлягало до сплати судовий збір у розмірі 1 937,92 грн (3 028,00 грн * 0,4 * 0,8 = 968,96 грн х 2 вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 1 937,92 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 132, 139, 192-193, 242-246, 255-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3; ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та незастосування при переведенні позивача з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01 травня 2019 року по 31 березня 2023 року та з 01 травня 2023 року по 30 червня 2023 року та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують призначенню пенсії (2021, 2022, 2023 роки), з 21 березня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (зареєстроване місцезнаходження: 84121, Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 937, 92 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова