Справа № 420/13168/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13168/25
Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.

суддів Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність при прийнятті рішення № 57 від 13.03.2025 про перерахунок належної позивачці пенсії без врахування періоду роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 з величиною сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 грн. на місяць;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 з величиною сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 гривень на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію, призначену на підставі положень Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV). Як зазначає позивачка, вона звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії оскільки після чергового перерахунку пенсії відповідач не врахував періоди роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999, однак отримала відмову, яку вважає протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області при прийнятті рішення № 57 від 13.03.2025 про перерахунок пенсії без врахування періоду роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 з величиною сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 грн. на місяць.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 з величиною сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 грн. на місяць.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Херсонській області посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що періоди роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 не зараховані, оскільки відсутні підтверджуючі документи про сплату страхових внесків. Так, за даними електронних баз ОСОБА_1 , як самозайнята особа (приватний нотаріус) перебувала на обліку в УПФ в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області. В архівних електронних базах даних, за періоди до 01.01.2002 відсутня інформація щодо нарахування та сплати збору/внесків позивачкою на обов`язкове державне пенсійне страхування..

Як зазначає апелянт, під час ухвалення рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки, що Каховська міська територіальна громада включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 (зі змінами), у зв`язку з чим відсутній доступ до архівних документів на паперових носіях, що зберігалися в Каховському відділі обслуговування громадян Головного управління, відповідно надати інформацію щодо нарахування та сплати збору/внесків на обов`язкове державне пенсійне страхування за спірні періоди наразі неможливо.

Таким чином, на переконання апелянта, відсутні підстави для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивачки та відповідно для задоволення заявленого позову.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи ідентичні доводим викладеним у позовній заяві та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції зазначає про безпідставність поданої скарги. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області з 10.12.2024 та отримує пенсію відповідно до положень статті 26 Закону №1058-ІV.

Згідно матеріалів електронної пенсійної справи страховий стаж позивачки становить 40 років 11 місяців 06 днів.

06.03.2025 позивачка, звернулась через веб-портал до органу Пенсійного фонду України № ВЕБ-21001-Ф-С-25-041691 за (вх. 07.03.2025 № 1792/С-2100-25) із заявою стосовно зарахування до її страхового стажу періодів роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999.

Листом від 04.04.2025 № 2581-1792/С-02/8-2100/25 ГУ ПФУ в Херсонській області надало роз`яснення, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999, оскільки відсутні підтверджуючі документи про сплату страхових внесків.

Як зазначив відповідач за даними електронних баз Головного управління, ОСОБА_1 як самозайнята особа (приватний нотаріус) перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області. В архівних електронних базах даних Головного управління, за періоди до 01.01.2002 відсутня інформація щодо нарахування та сплати збору/внесків позивачкою на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У зв`язку з тим, що Каховська міська територіальна громада включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, № 309, відсутній доступ до архівних документів на паперових носіях, що зберігалися в Каховському відділі обслуговування громадян (сервісному центрі) Головного управління, відповідно отримати інформацію щодо нарахування та сплати збору/внесків на обов`язкове державне пенсійне страхування за періоди з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 наразі неможливо.

Виходячи з вищезазначеного, як указав відповідач, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи приватним нотаріусом з 21.08.1998 по 30.11.1998 та з 01.01.1999 по 30.11.1999 рік, оскільки відсутні підтверджуючі документи про сплату страхових внесків.

Позивачка, вважаючи, що у 1998-1999 роках нею було добросовісно та у повному обсязі виконаний обов`язок по сплаті збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, звернулася до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд визнав протиправною відмову органу Пенсійного фонду зарахувати спірні періоди до страхового стажу. При цьому суд зауважив, що відповідно до Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Суд встановив, що згідно записів трудової книжки позивачки та свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю остання після звільнення у зв`язку із скороченням штатів з посади державного нотаріуса з 21.08.1998 займалася приватною нотаріальною діяльністю. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що позивачці протиправно відмовлено в зарахуванні спірних періодів роботи приватним нотаріусом з величиною сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 грн. на місяць.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що внаслідок включення Каховської міської територіальної громади до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій, позивачка не має права на зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу, колегія суддів керується наступним.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (вище і далі - Закон № 1058-IV).

Стаття 1 Закону №1058-IV встановлює, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з нормами пункту 3 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Статтею 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом №1058-IV, а саме до 01.01.2004 умови та порядок державного пенсійного забезпечення регулювалися Законом України 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі -Закон №1788-ХІІ), згідно преамбули якого Цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так, відповідно до норм статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пункт 1 Порядку №637 також визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 66 Закону №1788-ХІІ у заробіток для обчислення пенсій включається всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що у спірний період на законодавчому рівні було передбачено зарахування для обчислення пенсій заробітку, одержаного громадянами від здійснення підприємницької діяльності у разі сплати ними страхових внесків до Пенсійного фонду України, оскільки такі громадяни підлягали державному соціальному страхуванню, провадили трудову діяльність, як самозайняті особи і підлягали реєстрації як платники внесків в органах ПФУ.

Повертаючись до матеріалів справи, колегія суддів враховує, що записами трудової книжки позивачки підтверджується факт здійснення позивачкою приватної нотаріальної діяльності у спірний період.

Окрім цього, відповідно до даних декларації за період з 01.01.1999 по 30.12.1999 ОСОБА_1 була сплачена сума збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3840 грн., що узгоджується з Актом перевірки повноти нарахування та своєчасності сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з громадян-підприємців від 01.06.2000 № 1, складеним Каховським міськрайвідділом Пенсійного фонду України, у якому зазначено, що до позивачки на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 13.07.1998 № 1064 встановлена максимальна величина сукупного оподаткованого доходу у розмірі 1000 грн. на місяць, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду, про що зазначено в згаданому акті в графі % відрахувань, за 1999 рік 12000,0 гривень, з яких береться 32%, в графі нараховано збору зазначена сума 3840,0 гривень, що становить 32% від 12000 гривень, в графі сплачено збору зазначено чотири суми по 960,0 гривень, оскільки в 1999 році внески до Пенсійного фонду сплачувались щоквартально, ніяких відомостей про несплату, несвоєчасну сплату, накладення штрафів чи пені в цей або в попередній період в даному акті немає.

Стосовно посилання апелянта на те, що внаслідок включення Каховської міської територіальної громади до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій, страховий стаж не зарахований у спірний період не, оскільки відсутні підтверджуючі документи про сплату страхових внесків, колегія суддів зазначає таке.

В контексті обставин цієї справи та доводів апелянта, колегія суддів зауважує, що згідно частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів звернення органу Пенсійного фонду до відповідних підприємств, установ та організацій з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки відомостей щодо періодів роботи та страхового (трудового) стажу позивачки .

Таким чином, орган Пенсійного фонду тягар доказування переклав на позивачку, що не узгоджується із завданням адміністративного судочинства. По суті орган Пенсійного фонду свою позицію побудував виключно на припущеннях (сумнівах) щодо непідтвердження наявності у позивачки страхового (трудового) стажу у певні періоди.

Колегія суддів зазначає, що хоча й витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, однак перекладання обов`язку доказування, надання відомостей на позивача є неприйнятним.

Варто також наголосити на тому, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може слугувати умовою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З огляду на наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови ГУ ПФУ в Херсонській області у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу позивачки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу спірних періоду роботи.

Колегія суддів зауважує на тому, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко