Справа № 420/7031/25
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7031/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вичинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09.02.2025 року № 328 про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «про неповну службову відповідність», за порушення вимог абзацу 3 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, абзаців 1, 2 статті 11, статті 16 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), вимог пункту 8 розділу III «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі пункту «г» статті 48 та статті 45 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 XIV;

- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію від посадового окладу за лютий 2025 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.02.2025 року позивач був ознайомлений з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09.02.2025 року № 328 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «про неповну службову відповідність» та наказано не здійснювати виплату щомісячної премії за лютий 2025 року у повному розмірі.

У описовій частині наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначено, що « 02.01.2024 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з відпусткою майора ОСОБА_2 , тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення, було призначено офіцера відділення морально-психологічного забезпечення капітана ОСОБА_1 , який допустив грубе порушення «Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту», затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 року № 604, що виразилося у не подачі довідки - доповіді 14.01.2024 за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , а також не завершення та не подання актів службових розслідувань 14 службових розслідувань за 2024 рік, термін завершення по яким перевищено більше ніж на 12 місяців, а також незавершеним лишається 1 службове розслідування за 2025 рік. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4036 від 30.12.2024 за незавершені службові розслідування капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності «догана». Пунктом 5 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності строком завершення службових розслідувань визначено 30.01.2025, проте станом на 08.02.2025 вищевказані службові розслідування не завершені та акти службових розслідувань не подані.».

Позивач вважає вказаний наказ протиправними та такими, що підлягають скасування, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає наступне.

Так, позивач вказує, що за вказані у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарні порушення, командуванням військової частини НОМЕР_1 відносно позивача складено протокол № 2/5 від 24.01.2025 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України. У даному протоколі про військове адміністративне правопорушення військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що під час звірки наявності результатів службових розслідувань було виявлено, що матеріали службового розслідування за наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.01.2024 №26; від 02.01.2024 №9; від 05.01.2024 №60; від 04.01.2024 № 41; від 04.01.2024 №38; від 04.01.2024 № 39; від 04.01.2024 №40; від 04.01.2024 №42; від 07.01.2024 №96; від 13.01.2024 №183; від 13.01.2024 №184; від 12.01.2024 №163; від 14.01.2024 №193; від 14.01.2024 №201 не здані. Дані службові розслідування були призначені на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Термін проведення службових розслідувань був встановлений до кінця січня 2024 року та неодноразово продовжувався у зв`язку із самоусуненням капітана ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків. Однак станом на січень місяць ОСОБА_1 матеріали службових розслідувань до стройової частини військової частини НОМЕР_1 не надав, чим порушив всі розумні строки проведення службових розслідувань. Дата вчинення та виявлення правопорушення є 21.01.2025. Неналежне ставлення до своїх службових обов`язків призвело до вчинення капітаном ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Дергачівським районним судом Харківської області у справі № 619/555/25 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України 17.02.2025 року ухвалено постанову, якою справу закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Також позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі від 09.02.2025 року № 328 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4036 від 30.12.2024 за незавершені службові розслідування капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності «догана». Пунктом 5 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності строком завершення службових розслідувань визначено 30.01.2025, проте станом на 08.02.2025 вищевказані службові розслідування не завершені та акти службових розслідувань не подані. Отже виходячи зі змісту наказу від 09.02.2025 року № 328, на позивача двічі накладено дисциплінарні стягнення за одне правопорушення - «догана» (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2024 року № 4036) та «про неповну службову відповідність» (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2025 року № 328), що суперечить вимогам ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV.

Крім того, позивач вказує, що в оскаржуваному наказі від 09.02.2025 року № 328 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 зазначено, що позивачем не завершено 14 службових розслідувань і за 2024 рік, термін завершення по яким перевищено більше ніж на 12 місяців. У описовій частині оскаржуваного наказу від 09.02.2025 року № 328 зазначено, що на думку командування військової частини НОМЕР_1 головними причинами незадовільного стану справ щодо своєчасного проведення службових розслідувань залишаються відсутність особистої відповідальності, зацікавленості у кінцевому результаті, недостатньо сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, в частині проведення службових розслідувань, посадових осіб, призначених для їх проведення, невиконання ними вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, згідно якого особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України. Дане твердження відповідача, на думку позивача, є необгрунтованим, оскільки при визначенні діяння позивача як дисциплінарного проступку особливе значення має наявність у вчиненні цього діяння вини позивача, яка пов`язується з невиконанням чи неналежним виконанням покладених обов`язків на позивача, без поважних причин. Наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини позивача, якщо він неналежно виконував свої обов`язки внаслідок відповідних умов для виконання. Однак, відповідачем службове розслідування щодо порушення позивачем пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, не проводилось, та як наслідок позивача позбавлено можливості надати пояснення з приводу проведення позивачем службових розслідувань та відповідачем не встановлено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні позивачем службових обов`язків. Так, у довідці від 30.01.2025 року № 858 виданої відповідачем позивачу зазначено, що у період з 11.06.2023 року по 20.11.2023 року, з 04.12.2023 року по 25.03.2024 року, з 13.04.2024 року по 13.06.20224 року, з 06.08.2024 року по 25.09.2024 року, з 14.11.2024 року по 07.12.2024 року, з 23.12.2024 року позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичній операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України та позивач з об`єктивних причин не мав можливості проводити службові розслідування.

При цьому коли (дата) командуванням військової частини НОМЕР_1 виявлено правопорушення та за яких обставин не зазначено. Лише зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4036 від 30.12.2024 за незавершені службові розслідування капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності «догана». Отже, в оскаржуваному наказі не зазначено, дати вчинення правопорушення позивачем, відсутні відомості щодо продовження строку проведення службових розслідувань, а тому на позивача накладено дисциплінарне стягнення «про неповну службову відповідність» поза межами строку зазначеного у статті 87 Дисциплінарного статуту.

Також позивач зазначає, що статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця «попередження про неповну службову відповідність», а дисциплінарне стягнення, яке застосовано до позивача, як зазначено в оскаржуваному наказі «про неповну службову відповідність» не передбачено Дисциплінарним статутом. Крім того, позивач перебував на посаді офіцера групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а в оскаржуваному наказі зазначена посада позивача - заступник командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 17.03.2025 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та ухвалив розгляд справи № 420/7031/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 15.04.2025 року.

02.04.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що 30.12.2024 начальник штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 рапортом (вхідний №38457 від 30.12.2024) доповів про те, що станом на 30.12.2024 незавершені наступні службові розслідування, по яких перевищено граничні строки проведення і які призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 , а саме: від 12.01.2024 №163, від 13.01.2024 №183, від 13.01.2024 №184, від 14.01.2024 №193, від 14.01.2024 №201, від 02.01.2024 №26, від 05.01.2024 №60, від 02.01.2024 №9, від 04.01.2024 №38, від 04.01.2024 №39, від 04.01.2024 №40, від 04.01.2024 №41, від 04.01.2024 №42, від 07.01.2024 №96, від 16.10.2024 №3227. Проведення службових розслідувань призначених вищевказаними наказами командира військової частини було доручено капітану ОСОБА_1 , офіцеру групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративногосподарської діяльності) від 30.12.2024 №4036 капітана ОСОБА_1 , офіцера групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - ДОГАНА. Окрім того, пунктом 5 вищевказаного наказу капітану ОСОБА_1 наказано службові розслідування провести та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025. З вищевказаним наказом позивач ознайомився, від підпису про ознайомлення відмовився в присутності свідків на підтвердження чого начальником служби нетаємного діловодства було складено акт про відмову від ознайомлення.

Відповідач вказує, що 08.02.2025 від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу начальника відділення, майора ОСОБА_2 надійшов рапорт про те, що в ході проведення звірки було виявлено факт не подачі довідки доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, що є грубим порушенням Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604. Крім того, проведеним аналізом встановлено факт не завершення 14 службових розслідувань за 2024 рік, термін завершення по яким перевищено більше ніж на 12 місяців. Також незавершеним лишається 1 службове розслідування за 2025 рік. Проте станом на 08.02.2025 вищевказані службові розслідування не завершенні та акти службових розслідувань не подані. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративногосподарської діяльності) від 09.02.2025 №328 капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення про неповну службову відповідність. Наказ про притягнення капітана ОСОБА_1 винесений в 10-денний термін з моменту закінчення визначеного йому строку на закінчення службових розслідувань, призначених наказами командира військової частини від 12.01.2024 №163, від 13.01.2024 №183, від 13.01.2024 №184, від 14.01.2024 №193, від 14.01.2024 №201, від 02.01.2024 №26, від 05.01.2024 №60, від 02.01.2024 №9, від 04.01.2024 №38, від 04.01.2024 №39, від 04.01.2024 №40, від 04.01.2024 №41, від 04.01.2024 №42, від 07.01.2024 №96, від 16.10.2024 №3227, які закінчені в визначений строк до 30.01.2025 не були. З наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 09.02.2025 №328 капітана ОСОБА_1 було ознайомлено 10.02.2025.

Стосовно посилання позивача на непроведення службового розслідування відповідач вказує, що відповідно до частини першої статті 84 Дисциплінарного статуту, абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступень вини позивача, інші обставини, які мають значення для накладення дисциплінарного стягнення, не вимагали додаткового встановлення (уточнення).

Стосовно посилання позивача на статтю 91 Дисциплінарного статуту, якою заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень відповідач зазначає, що дисциплінарне стягнення ДОГАНА було накладено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2024 №4036 за незавершення службових розслідувань, призначених наказами командира військової частини від 12.01.2024 №163, від 13.01.2024 №183, від 13.01.2024 №184, від 14.01.2024 №193, від 14.01.2024 №201, від 02.01.2024 №26, від 05.01.2024 №60, від 02.01.2024 №9, від 04.01.2024 №38, від 04.01.2024 №39, від 04.01.2024 №40, від 04.01.2024 №41, від 04.01.2024 №42, від 07.01.2024 №96, від 16.10.2024 №3227. При цьому позивачу було визначено повторний строк для завершення службових розслідувань (п. 5 наказу від 30.12.2024 №4036). В вказаний строк службові розслідування ним не було закінчені, про наявність будь-яких проблем, що перешкоджають позивачу закінчити в строк службові розслідування капітан ОСОБА_1 командування військової частини не повідомляв. Отже, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність було накладено за порушення п. 5 наказу від 30.12.2024 №4036, порушення Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 року № 604.

Стосовно доводів позивача про те, що стосовно нього раніше було складено протокол № 2/5 від 24.01.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відповідач зазначає, що Дергачівським районним судом Харківської області було розглянуто протокол та справу № 619/555/25 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення. До таких висновків суд прийшов у зв`язку з відсутністю відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо винесення наказів про продовження строків проведення службових розслідувань, та відсутність в матеріалах справи таких доказів. Окрім цього, позивач у вищевказаній справі просив суд закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, проте з наданих суду письмових пояснень позивачем не заперечувалось, що на підставі зазначених вище наказів він повинен був провести службові розслідування протягом одного місяця, та що станом на день скадання адмінпротоколу - 24.01.2025, службові розслідування не завершені, відповідні матеріали не здані. Відсутність в діях позивача складу злочину чи адміністративного правопорушення не виключає наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

В підготовче судове засідання призначене на 15.04.2025 року учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання. Від представника відповідача надійшли заява про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача. Підготовче судове засідання відкладено на 13.05.2025 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 13.05.2025 року, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Ухвалою від 13.05.2025 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/7031/25 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 10.06.2025 року.

В підготовче судове засідання призначене на 10.06.2025 року з`явилася представник позивача. Від представника відповідача надійшли заява про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

Ухвалою від 10.06.2025 року суду закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 420/7031/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2025 року.

В судове засідання, призначене на 08.07.2025 року, учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання. Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача. Судове засідання відкладено на 22.07.2025 року.

В судове засідання, призначене на 22.07.2024 року, з`явилися позивач та його представник. Від представника відповідача надійшли заява про проведення розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.

У вступному слові позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав викладених у позові.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.07.2025 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , старший лейтенант військової служби за контрактом, призначений наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 16.05.2023 року № 219 на посаду офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, з 07.06.2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2023 року № 164.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2024 року № 209 капітана військової служби за контрактом ОСОБА_1 офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 18.07.2024 року № 297 на посаду командира взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем, вважати таким, що з 21.07.2024 року прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2024 року № 209.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2024 року № 289 капітана військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 28.09.2024 року № 401 на посаду офіцера групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 05.10.2024 року прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2024 року № 289.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036 за порушення вимог абзацу 3 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, абзаців 1, 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (зі змінами), вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі пункту б) статті 48, статей 45 та 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №5 51-XIV притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення на капітана ОСОБА_1 , офіцера групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону НОМЕР_1 - ДОГАНА (пункт 2); зобов`язати відповідальних виконавців, які проводять службові розслідування, закінчити їх в строк до 30.01.2025, відповідальним виконавцям зазначені службові розслідування провести та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, а саме службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07 01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227, відповідальний виконавець - капітан ОСОБА_1 , офіцер групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (підпункт 5.22. пункту 5).

Посадовоми особами військової частини НОМЕР_1 складено Акт про відмову від ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2024 №4036, в якому зазначено, що « 31.12.2024 близько 11 години 00 хвилин капітан ОСОБА_1 прибув до відділення стройової частини за телефонним дзвінком з метою ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 . Ознайомившись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2024 №4036 капітан ОСОБА_1 відмовився від підпису аркуша ознайомлення в присутності свідків та покинув приміщення стройової частини.».

Командуванням військової частини НОМЕР_1 відносно позивача складено протокол № 2/5 від 24.01.2025 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України, згідно якого під час звірки наявності результатів службових розслідувань було виявлено, що матеріали службового розслідування за наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.01.2024 №26; від 02.01.2024 №9; від 05.01.2024 №60; від 04.01.2024 № 41; від 04.01.2024 №38; від 04.01.2024 № 39; від 04.01.2024 №40; від 04.01.2024 №42; від 07.01.2024 №96; від 13.01.2024 №183; від 13.01.2024 №184; від 12.01.2024 №163; від 14.01.2024 №193; від 14.01.2024 №201 не здані. Дані службові розслідування були призначені на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Термін проведення службових розслідувань був встановлений до кінця січня 2024 року та неодноразово продовжувався у зв`язку із самоусуненням капітана ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків. Однак станом на січень місяць ОСОБА_1 матеріали службових розслідувань до стройової частини військової частини НОМЕР_1 не надав, чим порушив всі розумні строки проведення службових розслідувань. Дата вчинення та виявлення правопорушення є 21.01.2025. Неналежне ставлення до своїх службових обов`язків призвело до вчинення капітаном ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дергачівським районним судом Харківської області у справі № 619/555/25 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України 17.02.2025 року ухвалено постанову, якою справу закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

30.01.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я позивача видано довідку № 858, у якій зазначено, що він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичній операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України у період з 11.06.2023 року по 20.11.2023 року, з 04.12.2023 року по 25.03.2024 року, з 13.04.2024 року по 13.06.20224 року, з 06.08.2024 року по 25.09.2024 року, з 14.11.2024 року по 07.12.202 року, з 23.12.2024 року до цього часу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, за порушення вимог абзацу 3 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІУ, абзаців 1, 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (зі змінами), вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі пункту ґ статті 48 та статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення про неповну службову відповідність на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ; на підставі абзацу 3 пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, наказано не здійснювати виплату щомісячної премії за лютий 2025 року у повному розмірі капітану ОСОБА_1 , заступнику командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, убачається, що підставою притягнення до відповідальності позивача стали наступні відомості та обставини:

« 08.02.2025 від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу - начальника відділення, майора ОСОБА_2 надійшов рапорт про те, що в ході проведення звірки було виявлено факт не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, що є грубим порушенням Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

02.01.2024 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з відпусткою майора ОСОБА_2 , тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення, було призначено офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, капітана ОСОБА_1 . Про те останній в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604, про можливе кримінальне правопорушення не доповів.

Крім того проведеним аналізом встановлено факт не завершення 14 службових розслідувань за 2024 рік, термін завершення по яким перевищено більше ніж на 12 місяців. Також незавершеним лишається 1 службове розслідування за 2025 рік.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4036 від 30.12.2024 за незавершені службові розслідування капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності -ДОГАНА.

Пунктом 5 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності строком завершення службових розслідувань визначено 30.01.2025.

Про те станом на 08.02.2025 вищевказані службові розслідування не завершенні та акти службових розслідування не подані.

Разом з тим, на думку командування головними причинами незадовільного стану справ щодо своєчасного проведення службових розслідувань залишаються відсутність особистої відповідальності, зацікавленості у кінцевому результаті, недостатньо сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, в частині проведення службових розслідувань, посадових осіб, призначених для їх проведення, невиконання ними вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, згідно якого особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України.».

Вважаючи протиправним та таки, що підлягає скасуванню наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232-XII) .

Частиною першою статті 2 вказаного Закону визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до вимог ст.9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Статтею 11 Статуту передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).

Відповідно ст.ст. 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

За визначення, що міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» (стаття 5 Дисциплінарного статуту).

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Отже, накладенню на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Водночас, вказаний пункт не містить імперативного визначення щодо обов`язковості проведення службового розслідування для накладення дисциплінарного стягнення (т.т. це є правом, а не обов`язком командира).

Таким чином, проведення службового розслідування відносно військовослужбовця перед накладенням дисциплінарного стягнення не є обов`язковим.

Судом встановлено, що накладенню на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі оскаржуваного наказу, не передувало проведення дисциплінарного розслідування, що відповідає ст. 84 Дисциплінарного статуту, у зв`язку з чим суд не приймає доводи позивача, що таке стягнення протиправно накладено без проведення службового розслідування.

Щодо доводів позивача про те, що на нього двічі накладено дисциплінарні стягнення за одне правопорушення - «догана» (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2024 року № 4036) та «про неповну службову відповідність» (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2025 року № 328), що суперечить вимогам ст. 91 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, суд зазначає наступне.

Так, відповідно ст. 91 Дисциплінарного статуту заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб.

Як убачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036 за порушення вимог абзацу 3 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, абзаців 1, 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (зі змінами), вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі пункту б) статті 48, статей 45 та 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №5 51-XIV притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення на капітана ОСОБА_1 , офіцера групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону НОМЕР_1 - ДОГАНА (пункт 2); зобов`язати відповідальних виконавців, які проводять службові розслідування, закінчити їх в строк до 30.01.2025, відповідальним виконавцям зазначені службові розслідування провести та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, а саме службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07.01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227, відповідальний виконавець - капітан ОСОБА_1 , офіцер групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (підпункт 5.22. пункту 5).

Зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, убачається, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді ДОГАНА стало те, що 30.12.2024 начальник штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 рапортом (вхідний №38457 від 30.12.2024) доповів про те, що станом на 30.12.2024 незавершені наступні службові розслідування, по яких перевищено граничні строки проведення і які призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 , а саме: від 12.01.2024 №163, від 13.01.2024 №183, від 13.01.2024 №184, від 14.01.2024 №193, від 14.01.2024 №201, від 02.01.2024 №26, від 05.01.2024 №60, від 02.01.2024 №9, від 04.01.2024 №38, від 04.01.2024 №39, від 04.01.2024 №40, від 04.01.2024 №41, від 04.01.2024 №42, від 07.01.2024 №96, від 16.10.2024 №3227. Проведення службових розслідувань призначених вищевказаними наказами командира військової частини було доручено капітану ОСОБА_1 , офіцеру групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Посадовоми особами військової частини НОМЕР_1 складено Акт про відмову від ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2024 №4036, в якому зазначено, що « 31.12.2024 близько 11 години 00 хвилин капітан ОСОБА_1 прибув до відділення стройової частини за телефонним дзвінком з метою ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 . Ознайомившись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.12.2024 № 4036 капітан ОСОБА_1 відмовився від підпису аркуша ознайомлення в присутності свідків та покинув приміщення стройової частини.».

Позивачем вказані обставини не заперечуються, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036 позивачем не оскаржувався, доказів звортнього до суду не надано.

Таким чином, оскільки пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, яким позивачу наказано закінчити службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07 01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227 та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, не оскаржувався позивачем, а відтак виконання його є обов`язковим.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, за порушення вимог абзацу 3 статті 3, абзаців 1, 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІУ, абзаців 1, 2 статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (зі змінами), вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі пункту ґ статті 48 та статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення про неповну службову відповідність на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ; на підставі абзацу 3 пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, наказано не здійснювати виплату щомісячної премії за лютий 2025 року у повному розмірі капітану ОСОБА_1 , заступнику командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, убачається, що підставою притягнення до відповідальності позивача стали наступні відомості та обставини:

« 08.02.2025 від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу - начальника відділення, майора ОСОБА_2 надійшов рапорт про те, що в ході проведення звірки було виявлено факт не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, що є грубим порушенням Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

02.01.2024 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з відпусткою майора ОСОБА_2 , тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення, було призначено офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, капітана ОСОБА_1 . Про те останній в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604, про можливе кримінальне правопорушення не доповів.

Крім того проведеним аналізом встановлено факт не завершення 14 службових розслідувань за 2024 рік, термін завершення по яким перевищено більше ніж на 12 місяців. Також незавершеним лишається 1 службове розслідування за 2025 рік.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4036 від 30.12.2024 за незавершені службові розслідування капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності -ДОГАНА.

Пунктом 5 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності строком завершення службових розслідувань визначено 30.01.2025.

Про те станом на 08.02.2025 вищевказані службові розслідування не завершенні та акти службових розслідування не подані.

Разом з тим, на думку командування головними причинами незадовільного стану справ щодо своєчасного проведення службових розслідувань залишаються відсутність особистої відповідальності, зацікавленості у кінцевому результаті, недостатньо сумлінне відношення до виконання службових обов`язків, в частині проведення службових розслідувань, посадових осіб, призначених для їх проведення, невиконання ними вимог пункту 8 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, згідно якого особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України.».

З наведено убачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, ОСОБА_1 притягнуто за невиконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, яким позивачу наказано закінчити службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07 01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227 та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, а також за факт не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, в порушення вимог Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що правопорушення, за які на позивача накладено дисциплінарні стягненення не є тотожними, а тому відсутні підстави уважати, що на позивача двічі накладено дисциплінарні стягнення за одне правопорушення.

Стосовно доводів позивача про те, що за вказані у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за дисциплінарні порушення, командуванням військової частини НОМЕР_1 відносно позивача складено протокол № 2/5 від 24.01.2025 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України та про закриття справи про військове адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Командуванням військової частини НОМЕР_1 відносно позивача складено протокол № 2/5 від 24.01.2025 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України, згідно якого під час звірки наявності результатів службових розслідувань було виявлено, що матеріали службового розслідування за наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.01.2024 №26; від 02.01.2024 №9; від 05.01.2024 №60; від 04.01.2024 № 41; від 04.01.2024 №38; від 04.01.2024 № 39; від 04.01.2024 №40; від 04.01.2024 №42; від 07.01.2024 №96; від 13.01.2024 №183; від 13.01.2024 №184; від 12.01.2024 №163; від 14.01.2024 №193; від 14.01.2024 №201 не здані. Дані службові розслідування були призначені на капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти охорони батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Термін проведення службових розслідувань був встановлений до кінця січня 2024 року та неодноразово продовжувався у зв`язку із самоусуненням капітана ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків. Однак станом на січень місяць ОСОБА_1 матеріали службових розслідувань до стройової частини військової частини НОМЕР_1 не надав, чим порушив всі розумні строки проведення службових розслідувань. Дата вчинення та виявлення правопорушення є 21.01.2025. Неналежне ставлення до своїх службових обов`язків призвело до вчинення капітаном ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дергачівським районним судом Харківської області у справі № 619/555/25 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України 17.02.2025 року ухвалено постанову, якою справу закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 813/715/16, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність посилання позивача, як на підставу для задоволення позову та скасування оскаржуваних наказів на те, що його не було притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за наслідками проведеного службового розслідування, а отже і відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину чи адміністративного правопорушення не виключає наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

З огляду на викладене, суд зауважує, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати дисциплінарного стягнення.

Щодо доводів позивача про накладення дисциплінарного стягнення поза межами строку зазначеного у статті 87 Дисциплінарного статуту, суд зауважує наступне.

Так, згідно статті 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Як зазначено судом вище, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328, ОСОБА_1 притягнуто за невиконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, яким позивачу наказано закінчити службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07 01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227 та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, а також за факт не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, в порушення вимог Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

Таким чином, командиру військової частини про правопорушення в частині невиконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, стало відомо 31.01.2025 року.

Щодо виявленого правовопрушення в частині не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604, командиру військової частини НОМЕР_1 стало відомо з рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу - начальника відділення, майора ОСОБА_2 , поданого 08.02.2025 року.

Оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 прийнято 09.02.2025 року, тобто в межах строку визначеного статтею 87 Дисциплінарного статуту.

Стосовно доводів позивача в частині того, що він з об`єктивних причин не мав можливості проводити службові розслідування, оскільки згідно довідки від 30.01.2025 року № 858, виданої відповідачем, з 23.12.2024 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичній операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, а також відносно того, що він був позбавлений можливості надати пояснення з приводу проведення службових розслідувань та не встановлення відповідачем вини позивача, яка пов`язується з невиконанням чи неналежним виконанням покладених обов`язків, без поважних причин, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

За змістом ст.35 Статуту внутрішньої служби наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Як вже було зазначено судом вище, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, зобов`язано відповідальних виконавців, які проводять службові розслідування, закінчити їх в строк до 30.01.2025, відповідальним виконавцям зазначені службові розслідування провести та подати акти службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, а саме службові розслідування призначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07.01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227, відповідальний виконавець - капітан ОСОБА_1 , офіцер групи психологічного супроводу та відновлення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (підпункт 5.22. пункту 5).

Позивач не заперечує факт невиконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, в частині порушення строку закінчення службових розслідувань призначених наказами командира військової частини НОМЕР_1 : від 12.01.2024 № 163, від 13.01.2024 № 183, від 13.01.2024 № 184, від 14.01.2024 № 193, від 14.01.2024 № 201, від 02.01.2024 № 26, від 05.01.2024 № 60, від 02.01.2024 № 9, від 04.01.2024 № 38, від 04.01.2024 № 39, від 04.01.2024 № 40, від 04.01.2024 № 41, від 04.01 2024 №42, від 07 01.2024 № 96, від 16.10.2024 № 3227 та подання актів службових розслідувань встановленим порядком для прийняття рішення в термін до 30.01.2025, проте вважає, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328 підлягає скасуванню, оскільки позивач був позбавлений можливості надати пояснення з приводу проведення службових розслідувань, відповідачем не встановлено вини позивача, яка пов`язується з невиконанням чи неналежним виконанням покладених обов`язків, без поважних причин, не враховано об`єктивні причини, через які він не мав можливості проводити службові розслідування.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2023 у справі №420/15045/21 зазначив, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правовий висновок Верховного Суду та вважає, що факт порушення позивачем ст.37 Статуту внутрішньої служби, що виразився у невиконанні наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036 є достатнім для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів, що позивачем здійснювались заходи щодо проведення службових розслідувань в період з 30.12.2024 року по 30.01.2025 року згідно пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, як і не містять доказів здійснення позивачем доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 , який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), про невиконання вказаного наказу з вказанням причини невиконання наказу.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що він доповідав командиру військової частини НОМЕР_1 , який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), проте, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, в тому числі із об`єктивні причини на які позивач посилається в позові, хоча в силу положень ст. 37 Статуту внутрішньої служби про це він зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

З огляду на наведене, суд уважає неспроможними доводи позивача відносно того, що він був позбавлений можливості надати пояснення з приводу проведення службових розслідувань, оскільки надання пояснень з приводу неможливості виконати наказ командира військової частини щодо проведення службових розслідувань є обов`язком позивача.

Також позивач не зазначає та не надає доказів того, що він звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з метою продовження строків виконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036.

Крім того, суд зауважує, що позивача було притягнено не лише за не виконання пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 30.12.2024 року № 4036, а й за фактом не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, в порушення вимог Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

Позивач не заперечує факт не подачі довідки - доповіді 14.01.2024, за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_3 , стрільця снайпера 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, в порушення вимог Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604.

Жодних пояснень, або заперечень в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вказане порушення, позовна заява позивача не містить.

Щодо посилання позивача на те, що статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця «попередження про неповну службову відповідність», а дисциплінарне стягнення зазначене в оскаржуваному наказі «про неповну службову відповідність», що не передбачено Дисциплінарним статутом, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328 на підставі пункту ґ статті 48 та статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХІV притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення про неповну службову відповідність.

Суд уважає, що формулювання викладені в наказі дають можливість чітко встановити, яке саме дисциплінарне стягнення накладено на позивача та що воно передбачено Дисциплінарним статутом.

При цьому, суд зауважує, що певні недоліки в оформлення наказу не є підставою для його скасування, разом з тим можуть бути можуть бути підставою для внесення відповідних змін до наказу.

Ураховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328 прийнятий відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу щомісячну премію від посадового окладу за лютий 2025 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 » від 09.02.2025 року № 328.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою у позові, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, зобов`язання вичинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 25.11.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва