Справа № 160/23458/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періоди роботи: з 21.05.2014 по 25.07.2014 у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ; з 01.01.2017 по 24.02.2022 в шахті імені Капустіна відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ; та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 14.08.2024, з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 року первинна позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, в якій чітко визначити кого саме позивач вважає відповідачами у цій справі і до кого спрямовує свої позовні вимоги, які слід сформулювати відповідно до ст.5 КАС України в частині щодо заявлених вимог про зобов`язання зарахувати до пільгового підземного стажу позивача певні періоди роботи, а також зазначити у позові та у позовних вимогах реквізити оскаржуваних рішень відповідачів (дати і номера), з якими фактично не погоджується позивач, а також копій цієї уточненої позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; документа про доплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 726,72грн.
На виконання вимог вказаної ухвали суду від 02.09.2024 року позивачем подано квитанцію про доплату судового збору та уточнену позовну заяву, в який у якості відповідача визначено саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а також викладено позовні вимоги в оновленій редакції.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Донецькій області завірену належним чином копію пенсійної справи позивача.
25.11.2024 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2024 року від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшли завірені належним чином копії пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, призначену з жовтня 2017 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як слідує з розрахунку стажу позивача, в тому числі пільгового (Форма РС-право), що міститься в матеріалах його пенсійної справи, загальний страховий стаж позивача (з урахуванням повних років роботи за Списком №1) на момент призначення пенсії складав 33 роки 4 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 11 років 3 місяці 26 днів.
Так, під час призначення пенсії до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано наступні періоди роботи:
- у ДП Шахта «Первомайськвугілля» з 20.09.1985 по 18.12.1985, з 18.03.1986 по 11.04.1986, з 13.04.1986 по 30.04.1986, з 08.08.1988 по 11.02.1989, з 13.02.1989 по 11.09.1990, з 16.09.1990 по 16.03.1991, з 11.04.1991 по 16.10.1991, з 18.10.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 31.01.1994, по 01.02.1994 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 24.12.1995, з 25.12.1995 по 03.04.1997, з 04.04.1997 по 12.07.1997 на підземних роботах (ст. 14 пост. 202);
- у ВП «Шахта імені Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 13.10.2014 по 30.11.2014, з 20.01.2015 по 18.02.2016, з 13.03.2016 по 25.03.2016, з 28.03.2016 по 02.08.2016 зараховано за Списком № 1, з 01.12.2014 по 19.01.2015, з 19.02.2016 по 20.02.2016, з 23.02.2016 по 12.03.2016, з 13.09.2016 по 31.12.2016 зараховано ст. 14 пост. 202, підземні, сп.1.
Після призначення пенсії позивач продовжив працювати.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проводилися перерахунки пенсії позивача відповідно до ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, останній з 01.04.2024р.
15.07.2024 ОСОБА_1 через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перерахунок пенсії. До заяви про перерахунок пенсії від 15.07.2024 ОСОБА_1 долучив довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.07.2024 № 55-1097, виданою ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг».
Як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.08.2024р. №5473-5119/А-02/8-1200/24, вказана заява позивача від 15.07.2024 за принципом екстериторіальності опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та відповідно до рішення останнього позивачеві з 01.07.2024р. проведено перерахунок пенсії з додаванням пільгового стажу, який обчислено за довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.07.2024р. №55-1097, виданою ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг».
Так, за наслідками розгляду вказаної заяви позивача до його пільгового стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи у ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» з 20.06.2022 по 13.07.2022, з 15.07.2022 по 26.07.2022, з 28.07.2022 по 29.07.2022, з 01.08.2022 по 18.08.2022, з 20.08.2022 по 27.08.2022, з 29.08.2022 по 27.09.2022, з 30.09.2022 по 09.10.2022, з 12.10.2022 по 03.11.2022, з 05.11.2022 по 06.11.2022, з 08.11.2022 по 23.11.2022, з 30.11.2022 по 30.11.2022, 04.12.2022 по 05.12.2022, з 07.12.2022 по 07.12.2022, 10.12.2022 по 12.12.2022, з 14.12.2022 по 14.12.2022, з 17.12.2022 по 21.12.2022, з 24.12.2022 по 28.12.2022, з 31.12.2022 по 24.01.2023, з 14.04.2023 по 22.10.2023, з 25.10.2023 по 07.01.2024 по 07.01.2024, з 08.01.2024 по 17.01.2024, з 19.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 08.02.2024, з 10.02.2024 по 11.02.2024, з 14.02.2024 по 29.02.2024 на підземних роботах (ст. 14 пост. 202) в якості майстра гірничого (підземного) та заступника начальника дільниці (підземного) за довідкою від 03.07.2024 № 55-1097, виданою ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг».
Внаслідок цього, страховий стаж ОСОБА_1 після перерахунку склав 40 років 4 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 12 років 8 місяців 16 днів (враховано по 29.02.2024).
Водночас, з розрахунку стажу позивача, в тому числі пільгового (Форма РС-право) слідує, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 не було зараховано періоди його роботи з 21.05.2014 по 25.07.2014 у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 01.07.2017 по 24.02.2022 в шахті імені Капустіна відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля».
При цьому у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.08.2024р. №5473-5119/А-02/8-1200/24 позивачеві рекомендовано для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 2017 року по 2021 рік за даними по спеціальному стажу роботи Реєстру застрахованих осіб звернутися до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), до якої долучити трудову книжку.
Також у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.08.2024р. №5473-5119/А-02/8-1200/24 вказано, що за наявним підземним пільговим стажем роботи за Списком №1 право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутнє.
14.08.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До вказаної заяви про перерахунок пенсії позивач долучив копії трудових книжок серії НОМЕР_1 від 21.05.2017 та серії НОМЕР_2 від 13.10.2014.
Заява позивача про перерахунок пенсії від 14.08.2024 за принципом екстериторіальності розподілена на розгляд Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення відповідача про відмову у перерахунку його пенсії із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 спірних періодів роботи з 21.05.2014 по 25.07.2014 у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 01.07.2017 по 24.02.2022 в шахті імені Капустіна відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», а також із застосуванням ч.1 ст.28, ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Розділу XIV-1 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. N637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Також згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442, проведення атестації робочих місць, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами 1 та 2 статті 153 Кодексу законів про працю України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Вищезазначене дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення п. а ст. 13 Закону № 1788-XII - за результатами атестації робочих місць як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
Так, з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що позивач в період з 21.05.2014 по 25.07.2014 працював начальником зміни на підземних роботах у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» (записи №№1, 2 трудової книжки НОМЕР_1 ).
Також відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 позивач в період з 13.10.2014 по 24.02.2022 працював в шахті імені Капустіна відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на посадах начальника зміни, майстра гірничого підземної дільниці, помічника начальника дільниці і виковував роботи під землею повний робочий день (записи №№1-9 трудової книжки НОМЕР_2 ).
При цьому у трудовій книжці серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 наявна відмітка, що робоче місце помічника начальника дільниці з повним робочим днем під землею було атестоване двічі: відповідно до наказу №1240 від 10.10.2014р. та відповідно до наказу №1525 від 11.10.2019, чим підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1.
Окрім того, як встановлено судом з форми РС-право, пенсійним органом самостійно зараховано ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу за Списком №1 період роботи на шахті імені Капустіна з 13.09.2016 по 31.12.2016.
Вказаний період передує спірному періоду (з 01.01.2017р. по 24.02.2022р.) і передбачає роботу на тому самому підприємстві, на тій самій посаді, в тих самих незмінних докорінно умовах і характері праці, підтверджених тими самими наказами про атестацію робочих місць, що відповідачем не спростовано.
Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року №22-2, код підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставлявся працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стансу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.
Код підстави для обліку спец стажу «ЗПЗ014А1» - це працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року №202.
Тобто, при здачі звітів вказаним страхувальниками до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що, в свою чергу, відповідає положенням ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, вищевказані Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача були у розпорядженні відповідача і могли та повинні були використані останнім при вирішенні питання про зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача за Списками №1.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоди його роботи з 21.05.2014 по 25.07.2014 у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 01.07.2017 по 24.02.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта імені Г.Г. Капустіна» Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» та, відповідно, протиправно відмовлено у проведенні відповідного перерахунку його пенсії.
Доводи відповідача відносно відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV через те, що після останнього перерахунку пенсії позивача (01.04.2024р.) не минуло двох років, є безпідставними з огляду на таке.
Так, абз.1-3 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Водночас, згідно з абз.4 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Разом з цим, згідно з абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, з 16.09.2008р. набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі - Закон №345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
З огляду на ст.1 Закону №345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення шахтарської праці" та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №392/17/17.
Статтею 8 Закону №345 встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Отже, статтею 8 Закону України "Про підвищення шахтарської праці" передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому, розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі №345/763/17.
Так, в межах спірних правовідносин позивачеві для перерахунку його пенсії відповідно до вищевказаної норми Закону №345 необхідно мати пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 не менш як 15 років.
Враховуючи, що у даному випадку судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що пільговий стаж позивача за Списком №1 на момент звернення з заявою про перерахунок пенсії (14.08.2024) складав понад 15 років, з урахуванням самостійно визнаного та врахованого відповідачем пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 12 років 8 місяців 16 днів (враховано по 29.02.2024), а також з урахуванням безпідставно не зарахованих відповідачем до пільгового стажу позивача на підземних роботах за Списком №1 періодів його роботи з 21.05.2014 по 25.07.2014 у відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» державного підприємства «Первомайськвугілля» та з 01.07.2017 по 24.02.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта імені Г.Г. Капустіна» Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», тобто понад 4 роки 8 місяців, суд доходить висновку про обґрунтованість твердження позивача про наявність у нього права на перерахунок пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до ч.1 ст.28, абз.4 ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що позивач є пенсіонером, який продовжує працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, відтак, за його заявою згідно з абз.4 ч.4 ст.42 цього Закону має проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Доводи відповідача відносно того, що в оскаржуваному рішенні відсутні висновки щодо наявності підстав для зарахування спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу за Списком №1, а також щодо застосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тож ці питання пенсійним органом не вирішувалися, відтак і вирішення їх судом буде передчасним, є безпідставними, бо, як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV, долучивши до цієї заяві відповідні відомості з трудових книжок щодо спірних періодів роботи, при цьому приписами абз.4 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV чітко передбачено обов`язок пенсійного органу здійснити перевірку наявності підстав для перерахунку пенсії за заявою пенсіонера, який продовжував працювати, чи набув він стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, тобто й відповідно до ст.8 Закону №345, і якщо він такого стажу набув провести відповідний перерахунок його пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Таким чином, питання достатності пільгового стажу позивача для проведення вищевказаного перерахунку його пенсії є безпосереднім предметом розгляду при вирішенні пенсійним органом заяви про перерахунок пенсії відповідно до абз.4 ч.4 ст.42 Закону №1058-IV. У розглядуваному випадку, як встановлено судом, відповідач, розглядаючи заяву позивача про перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV такого обов`язку не виконав належним чином та помилково вважав, що перерахунок пенсії позивача має бути проведений не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку), а щодо достатності пільгового стажу позивача висловив свою позицію шляхом зазначення самостійно врахованого пенсійним органом пільгового стажу за Списком №1 у розрахунку стажу позивача, в тому числі пільгового (Форма РС-право), який і є підтвердженням безпідставного неврахування відповідачем спірних періодів роботи позивача до його пільгового підземного стажу за Списком №1, що, в свою чергу, призвело до помилкового висновку про відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №1 для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.28, ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Водночас, згідно із пунктом 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зважаючи на встановленні судом обставини, з метою відновлення порушеного права позивача вищевказаним протиправним рішенням відповідача, суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачеві до пільгового підземного стажу за Списком №1 періоди роботи: з 21.05.2014 по 25.07.2014 у Відокремленому підрозділі «Шахта Первомайська Західна» Державного підприємства «Первомайськвугілля» відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 та з 01.01.2017 по 24.02.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта імені Г.Г. Капустіна» Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , а також здійснити відповідний перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 з 14.08.2024р. відповідно до ст.28, ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1937,92грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова