Справа № 120/10310/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 листопада 2025 р. Справа № 120/10310/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" (далі - ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)", установа, відповідач ), в якому просив:

- визнати протиправними дії, що полягають у невизнанні порушень прав засудженого до довічного позбавлення волі на забезпечення належних житлових, санітарно - побутових (санітарно - технічних) умов тримання в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)";

- зобов`язати усунути порушення прав засудженого до довічного позбавлення волі на забезпечення належних житлових, санітарно - побутових (санітарно - технічних) умов тримання в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

В обгрунтування вимог позивач вказує на те, що відповідач не забезпечив його права на належні житлові, санітарно - побутові (санітарно - технічні) умови тримання в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" .

Відтак, з метою зобов`язання відповідача забезпечити права засудженого до довічного позбавлення волі на належні житлові, санітарно - побутові (санітарно - технічні) умови тримання в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" , позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 28.07.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№1)" відзив на позовну заяву не подала, хоча ухвала доставлена в електронний кабінет 28.07.2025 р.

Ухвалою від 06.11.2025 р. витребувано докази.

Ухвалою від 25.11.2025 р. повернуто заяву про зміну вимог.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

30.07.2024 р. позивач звернувся із письмовою заявою до начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1), у якій просив вжити заходів щодо усунення порушення його прав на належні житлові, санітарно - побутові умови утримання у камерному приміщенні № 234, зокрема, щодо порушенням норм експлуатації санітарного вузла, у якому незатримується вода, через що неприємний каналізаційний запах періодично надходить до його камерного приміщення .

Однак, відповідач відповіді на вказану заяву не надав та не вжив заходів щодо усунення порушень.

Позивач оскаржив бездіяльність установи та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.03.2025 р. у справі №120/14979/24 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" щодо незабезпечення розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2024 р. Зобов`язано Державну установу "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2024 та провести перевірку щодо неналежних житлових, санітарно - побутових (санітарно технічних) умов тримання в камерному приміщенні (№234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

На виконання даного рішення установа надала відповідь на звернення та вказала, що в приміщенні №234 проведено косметичний ремонт, стан приміщення задовільний.

Однак, листом від 17.07.2025 р. Вінницька окружна прокуратура проінформувала ОСОБА_1 , що дійсно під час перевірки камерного приміщення №234 виявлено порушення державних будівельних норм, зокрема, унітаз чаша Генуя не обладнано гідравлічним затвором, внаслідок чого наявний неприємний запах. Також зафіксовано неналежний рівень освітлення.

Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є Кримінально-виконавчий кодекс України.

Згідно зі статтями 2, 3 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

До засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2 ст. 7 КВК України).

Відповідно до ст. 115 КВК України передбачено, що особам які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів. Засудженим надається індивідуальне спальне місце і постільні речі. Вони забезпечуються одягом, білизною і взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов, а в лікувальних закладах - спеціальним одягом і взуттям.

З метою встановлення порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Пунктом 1 Розділу XXII Правил № 2823/5 визначено, що для засуджених створюються необхідні житлово-побутові умови. У холодну пору року температура в жилих приміщеннях установ виконання покарань підтримується на рівні не нижче плюс 18°C. Засуджені забезпечуються триразовим гарячим харчуванням, одягом встановленого законодавством зразка (у виправних центрах, виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання та дільницях соціальної реабілітації засуджені можуть носити одяг цивільного зразка), натільною білизною та взуттям, а також постільними речами. Верхній одяг засуджених до довічного позбавлення волі відрізняється за кольором від одягу інших засуджених.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" визначено, що посадові і службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, зобов`язані створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення.

Згідно із пунктами 10-12 Мінімальних стандартних правил поводження з в`язнями (резолюція 663 CI (XXIV) ( 995_992 ) ООН від 30 серпня 1955 року), всі приміщення, якими користуються в`язні, особливо спальні, повинні відповідати всім санітарним вимогам, причому належну увагу слід звертати на кліматичні умови, особливо на кубатуру цих приміщень, на мінімальну площу їх, на освітлення, опалення і вентиляцію. В приміщеннях, де живуть і працюють в`язні: а) вікна повинні мати достатні розміри для того, щоб в`язні могли читати і працювати при денному світлі, і повинні бути сконструйовані так, щоб забезпечувати доступ свіжого повітря, незалежно від того, є чи немає штучної системи вентиляції; b) штучне освітлення повинне бути достатнім для того, щоб в`язні могли читати і працювати без шкоди для зору. Санітарні вузли повинні бути достатні для того, щоб кожен в`язень міг задовольнити свої природні потреби, коли йому це потрібно, в умовах чистоти і пристойності.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 Європейських пенітенціарних (в`язничних) правил (Рекомендація № R (2006) 2 від 1 лютого 1987 року Комітету Міністрів держав-учасниць) прийнятими Комітетом Міністрів на 952-й зустрічі Заступників Міністрів 11.01.2006 року, встановлено, що при поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Особи, позбавлені волі, зберігають усі права, яких вони не були законно позбавлені за рішенням суду, відповідно до якого вони засуджені до позбавлення волі чи взяті під варту. Утримання ув`язнених в умовах, які порушують їхні права людини, не може бути виправдано нестачею ресурсів.

Пунктом 18 Європейських пенітенціарних (в`язничних) правил встановлено, що у всіх будівлях, де ув`язнені повинні мешкати, працювати або збиратися: a. вікна мусять бути достатньо великими, аби ув`язнені могли читати чи працювати при природному освітленні в нормальних умовах, та забезпечувався приплив свіжого повітря, крім тих випадків, коли є відповідна система кондиціонування повітря; b. штучне освітлення мусить відповідати загальноприйнятим технічним нормам; c. повинна бути передбачена система сигналізації, яка дозволяє ув`язненим негайно встановлювати контакт із персоналом.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи відповідач не спростував обставину щодо не дотримання житлово-побутові і санітарно-гігієнічні умови утримання осіб під вартою в установі встановленим стандартам як в міжнародному, так і в національному законодавстві.

Навпаки, листом від 17.07.2025 Вінницька окружна прокуратура підтвердила, що дійсно під час перевірки камерного приміщення №234 виявлено порушення державних будівельних норм, зокрема унітаз чаша Генуя не обладнано гідравлічним затвором, внаслідок чого наявний неприємний запах. Також зафіксовано неналежний рівень освітлення і надано керівництву вказівку на усунення порушень.

Суд ухвалою від 06.11.2025 р. витребував у Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та зобов`язав подати суду до 14.11.2025 року, інформацію щодо житлових, матеріально-побутових та санітарно-епідеміологічних умов утримання позивача в камерному приміщенні №234 Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" , зокрема, чи обладнано гідравлічним отвором унітаз "чаша Генуя" і та чи усунуто недоліки стосовно освітлення в камері.

Дана ухвала отримана відповідачем 14.11.2025 р., однак станом на 24.11.2025 р. витребувані докази не надійшли.

У свою чергу, як зазначалось вище, пунктом 15 частини першої статті 18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" визначено, що посадові і службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, зобов`язані створювати належні умови для тримання засуджених і осіб, узятих під варту, їх комунально-побутового і медико-санітарного забезпечення.

Відповідач не надав усіх належних і допустимих доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності порушень вимог чинного законодавства в частині забезпечення належних житлових, побутових і санітарно-гігієнічних умов утримання під вартою позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач не вжив достатніх належних заходів для повного приведення умов утримання позивача у відповідність до вимог чинного законодавства, чим допустив протиправну бездіяльність внаслідок невиконання обов`язку, встановленого законом.

При вирішені цього спору, суд, керуючись ст. 245 КАС України обирає інший спосіб захисту та доходить висновку, що слід :

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" щодо невжиття заходів для приведення умов утримання ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства, якими визначаються умови відбування покарання засудженими, а саме, не обладання унітазу "чаша Генуя" гідравлічним затвором та не забезпечення достатнього рівня освітлення в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

- зобов`язати Державну установу "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" привести житлові, побутові та санітарно - гігієнічні умов утримання ОСОБА_1 в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)",а саме обладнати унітаз "чаша Генуя" гідравлічним затвором та забезпечити достатній рівень освітлення.

При цьому суд зазначає, що при вирішені цього спору враховує докази надані позивачем в частині допущених відповідачем порушень, а саме, лист Вінницької окружної прокуратури, в якому відображені виявлені перевіркою порушення, адже про інші порушення позивач не пише та інших доказів не надає.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, відтак, такий не сплачувався, а отже не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" щодо невжиття заходів для приведення умов утримання ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства, якими визначаються умови відбування покарання засудженими, а саме, не обладання унітазу "чаша Генуя" гідравлічним затвором та не забезпечення достатнього рівня освітлення в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Зобов`язати Державну установу "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" привести житлові, побутові та санітарно - гігієнічні умов утримання ОСОБА_1 в камерному приміщенні (№ 234) Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)",а саме обладнати унітаз "чаша Генуя" гідравлічним затвором та забезпечити достатній рівень освітлення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№1)" (вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 08562602)

Повний текст рішення сформовано 25.11.25 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна