Справа № 420/26995/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26995/25
Головуючий в 1 інстанції: Стефанова С.О.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафорост» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «АКВАФРОСТ» звернулось до суду з позовом до Волинської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2025/000227/2 від 31.07.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивачем було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте Волинською митницею, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесена картка відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивачем наголошувалося, що Волинською митницею в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Аквафорост задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що у зв`язку з спрацюванням профілів ризику системи управління ризику щодо можливого заниження митної вартості по поданій ТОВ «Аквафрост» митній декларації, Волинською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містяться розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів. У спірному рішенні митного органу наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2023 року між Компанією М.Б.Мілгре (Клайпеда, Литва) (Постачальник) та ТОВ Аквафрост (Покупець) укладено Контракт № 03/07/23-18, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товар, зазначений в Інвойсі до цього Контракту, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та своєчасно оплатити його вартість (п.1.1. Контракту).

У відповідності до п.1.2. Контракту поставка здійснюється на адресу Покупця.

Покупець приймає Товар та бере на себе зобов`язання за розрахунками з Постачальником.

В межах Контракту від 03.07.2023 р. ТОВ Аквафрост (надалі за текстом Позивач) імпортував на митну територію України товар № 1- Лосось заморожений 2-3, Salmo Salar(Aquaculture), з головою, з хвостом, патраний,в глазурі, не солений, без харчових добавок, приправ та інших інридієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався,без консервантів-10 203,60 кг, дата виробництва - 02/2025, термін придатності-24 місяців.

Поставка товару здійснювалась на умовах FCA (Франко перевізник), згідно із Інкотермс 2010, зазначене означає: що продавець передасть товар, випущений в митному режимі експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

31.07.2025 року уповноважена Позивачем особа (ПП Респект Брок) звернулося до відділу аналізу та контролю митної вартості UA205140 з електронною митною декларацією (ЕМД) № 25UA87U8 від 31.07.2025 та пакетом документів для митного оформлення товару. До митної декларації Позивачем було надано наступні документи: 1. Рахунок-фактура (invoice) (commercial invoice) № MBZ25 044 від 22.07.2025; 2. Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 28.07.2025; 3. Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 22.07.2025; 4. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № MBZ25 044 від 22.07.2025; 5. міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) № LT 0376337/EXP25009199 від 28.07.2025; 6. довідка про транспортні витрати 31.07.2025 від від 31.07.2025; 7. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 99 від 31.07.2025; 8. копія митної декларації країни відправлення № 25LTLUB00008D241B0 від 28.07.2025; 9. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 03/07/23-18 від 03.07.2023; 10. Договір про надання послуг митного брокера № 80 від 08.07.2024; 11. Договір на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 28/08/2024 від 28.08.2024; 12. Договір транспортного експедирування № 6 від 29.11.2023; 13. Заявка на перевезення № 43 від 25.07.2025; 14. Лист від ПП Респект Брок; 15. Прайс-лист б/н від 16.07.2025; 16. Пакувальний лист від 22.07.2025; 17. Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. органами… № 13184355 від 31.07.2025.

Відповідач, наполягав на наданні додаткових документів, зокрема: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару; 6)висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 7) транспортні (перевізні) документи; 8) якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 9) прас-лист виробника товару.

Відповідачу було надано лист від ПП Респект Брок (митного брокера) в якому повідомлялось, що уповноваженим представником ТОВ Аквафрост подано всі необхiднi документи для митного оформлення, що передбачено ч.2 ст. 53 Митного кодексу України та дають змогу митному органу визначити реальну митну вартість товару. Тому немає нагальної необхідності у наданні до митного органу інших документів.

31.07.2025 року Волинською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2025/000227/2 за митною декларацією № 25UA87U8 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2025/001992. Митну вартість Товару № 1 Відповідачем було визначено на підставі резервного методу.

Позивач наголошує, що вартість партії товару зазначалася в Інвойсі (commercial invoice) № MBZ25 044 від 22.07.2025р. (копія зазначеного документа надавалась разом із усім пакетом документів та митною декларацією).

Відповідачем не було прийнято до митного оформлення заявлений Позивачем в митній декларації № 25UA87U8 Товар № 1 за ціною, вказаною в інвойсі та було збільшено митну вартість.

Згідно рахунку-фактури Інвойсу (commercial invoice) № MBZ25 044 від 22.07.2025р товар постачався за ціною 4,20 доларів США/кг на умовах FCA Klaipeda.

Однак, співробітники Відповідача встановили вартість вказаного Товару на рівні - 6,50 дол.США/кг за ЕМД №UA205140/2025/017041 від 18.03.2025, №UA209170/2025/035750 від 28.04.2025.

За результатами вищевказаних дій представниками Відповідача Позивачу було скориговано вартість імпортованого товару, що в подальшому призвело до надмірної оплати податку на додану вартість.

У зв`язку зі збільшенням митної вартості товару Відповідачем Позивачу було скориговано (у сторону збільшення) суму митних платежів, що відображено в графі 47 Нарахування платежів митної декларації № ВМД 25UA67U7 від 01.08.2025 р. сума надмірної оплати становить 190 231,01 (сто дев`яносто тисяч двісті тридцять одна гривня 01 копійок), що визначає ціну даного позову.

Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким, що прямо суперечить нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару, а тому прийшов до висновку, що оскаржуване рішення, прийняте Одеською митницею, є необґрунтованим, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Аквафрост є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідно до поданої митної декларації, заявлено митну вартість товару 1.Лосось заморожений 2-3, Salmo Salar(Aquaculture), з головою, з хвостом, патраний, в глазурі, не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів - 10 203,60 кг дата виробництва - 02/2025, термін придатності - 24 місяці при t-18C градусів Виробник-Salmar AS,ST423, NO. торговельна марка - нема даних.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

Проте, під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України за МД 25UA87U8 від 31.07.2025 року, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п. 5.4 Контракту, передбачена передоплата за товар, проте не подано платіжні документи;

- відповідно до п. 6.3 Контракту вартість тари, упаковки (пакування) та маркування входить у вартість товару, якщо інше не зазначено в інвойсі. Числового розрахунку для перевірки зазначеного не надано;

- відповідно п. 1.3 Контракту в числі товаросупровідних документів зазначено пакувальний лист, проте пакувальний лист відсутній;

- з огляду на умови поставки FCA LT Klaipeda витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язану з його транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, повинен нести імпортер. При цьому, вартість таких витрат не зазначено у графі 21 декларації митної вартості, що свідчить про не включення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості.

- прайс-лист від 16.07.2025 №б/н містить інформацію відправника на одне найменування товару, інформацію від виробника декларантом не надано. Відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що у інвойсах не вказані умови оплати, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5.4 Контракту №03/07/23-18 від 03.07.2023 року сторонами визначена можливість здійснення оплати, як шляхом попередньої оплати, так і з відстрочкою платежу.

При цьому, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі № 803/3649/15.

Стосовно тверджень апелянта, що в рішенні про коригування митної вартості товарів, що відповідно до п. 6.3 Контракту вартість тари, упаковки (пакування) та маркування входить у вартість товару, якщо інше не зазначено в інвойсі. Числового розрахунку для перевірки зазначеного не надано.

Так, згідно пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Колегія суддів зазначає, що пакувальний лист це документ, у якому відображаються всі види й сорти товару, наявного в кожному товарному місці (наприклад, у контейнері, ящику, коробці), тобто він дає інформацію про кількість кожного сорту (число одиниць в упаковці) і номер упаковки (місця), а сертифікат якості (виробника) це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості продукції виробника, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів. Отже, зазначені документи за жодних умов не можуть бути первинними документами для визначення митної вартості товару.

Надані ж митному органу документи містять достатньо інформації, яка дозволяє ідентифікувати приналежність цих документів до оспорюваної поставки товарів, а пакувальний лист та якісний сертифікат за нормами Митного Кодексу не є документами, що підтверджують митну вартість.

Крім того, витребування додаткових документів, зокрема пакувального листа, якісного сертифіката виробника, колегія суддів вважає безпідставним, так як такі документи згідно з ч. 2 ст. 53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

При цьому, колегія суддів зазначає, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегія суддів бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Твердження апелянта, що у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, що прайс-лист від 16.07.2025 №б/н містить інформацію відправника на одне найменування товару, інформацію від виробника декларантом не надано. Відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу є надуманим, оскільки жодним нормативним актом не передбачено як саме повинен виглядати прайс-лист і що зазначений документ є обов`язковим для подачі при проведенні процедури розмитнення товару. Тому посилання Відповідача на зазначену обставину жодним чином не впиває на визначення ціни та митної вартості товару.

Стосовно тверджень апелянта щодо наданого декларантом прайс-листа, суд погоджується з доводами представника позивача, що прайс-лист визначає вартість товару на певних умовах поставки, які відповідають іншим наданим документам в тому числі і Інвойсу і є інформаційним документом який не впливає на визначення вартості товару при здійсненні митного оформлення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

А тому, на думку колегії суддів, позивачем було надано всі наявні документи на підтвердження заявленої ціни товару, які є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

Щодо зауважень митного органу з приводу витрат на транспортування, то колегія суддів зазначає, що в картці відмови відповідачем серед документів, наданих відповідно до митного оформлення, міститься документ що підтверджує вартість перевезення товару.

Так, згідно довідки №99 від 31.07.2025 року, відповідно до якої вартість транспортних витрат при перевезенні вантажу за маршрутом: Клайпеда (Литва)- м/п Ягодин Україна складають 49 500,00 грн., Ягодин (Україна) - м. Київ (Україна) складають 29 500,00 грн.

Навантажувальні роботи за рахунок відправника.

Страхування вантажу не проводилось.

Вказаний документ на думку суду підтверджує вартість понесених позивачем витрат на транспортування товару з порту Клайпеда (Литовська Республіка) до митного кордону України.

Зазначена довідка містить всю необхідну інформацію, щодо умов перевезення з Клайпеди до Чорноморська та її вартість.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 затверджено Правила заповнення декларації митної вартості, відповідно до яких у розділі ІІІ зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Отже, визначений у вказаному вище Порядку перелік документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не є вичерпним.

Таким чином, посилання апелянта на наказ МФУ № 599 від 24.05.2012 року у даному випадку є безпідставним, оскільки такий наказ регулює правила заповнення декларації митної вартості з чого вбачається, що наказ наводить можливі приклади документів в підтвердження вартості перевезення.

Щодо посилання апелянта на те, що вартість перевезення розподілена не пропорційно до та після митного кордону України, суд не приймає до уваги вказані митницею розбіжності, з огляду на те, що суб`єкти господарювання є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, а послуги перевезення не є сферою державного регулювання ціноутворення.

Поряд з цим, невірне/вірне розподілення вартості транспортних послуг перевізником не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів під час митного оформлення товарів та коригування митної вартості товарів.

Щодо твердження апелянта щодо неможливості ідентифікації платіжних документів з вартістю оцінюваного товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.3. Контракту №03/07/23-18 від 03.07.2023 сума, умови та валюта платежу також повинні вказуватися в Інвойсі до Контракту на кожну конкретну партію Товару.

Відповідно до інвойсу від 22.17.2025р. вартість оцінюваного товару складає 4,20 USD/кг, загальна вартість партії товару складає 42 855,12 USD, умови платежу 100% не пізніше 14 днів з дати інвойсу, а не передоплата за товар, як зазначив Відповідач в своєму рішенні про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, Позивачем до митного оформлення товару подавався один з обов`язкових документів рахунок-фактура (інвойс) від 22.07.2025 № MBZ25 044, яким підтверджено рівень митної вартості задекларованого товару, а наявність або відсутність банківського платіжного документу про оплату жодним чином не може впливати на ціну зазначеного товару.

З огляду на зазначене, надані банківські платіжні документи можливо ідентифікувати за вартістю оцінюваного товару.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання Митниці на те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним і підлягає скасуванню. Позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, митним органом визначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є максимально наближений до митного оформлення, по товару 6,50 дол. США/кг (ЕМД №UA205140/2025/017041 від 18.03.2025, №UA209170/2025/035750 від 28.04.2025), ніж заявлено декларантом 4,20 дол. США/кг.

Колегія суддів вказує, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митний орган обмежився лише посиланням на ЕМД №UA205140/2025/017041 від 18.03.2025, №UA209170/2025/035750 від 28.04.2025 в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Волинська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та приймаючи рішення про коригування митної вартості, в п.33 якого вказані підстави, якими в тому числі обґрунтовано апеляційну скаргу та які на думку апелянта помилково не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає хибними, оскільки відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Отже, доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 25 листопада 2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова