Справа № 620/10007/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Чернігів Справа № 620/10007/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 30.08.2025 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФ України в Чернігівській області, відповідач 2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №14 від 11.08.2025 щодо відмови в нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з : 08.08.1984 по 01.01.1990; з 08.01.1990 по 30.04.1990; з 03.05.1990 по 26.04.1992; з 25.02.1994 по 27.11.1996; з 27.11.2003 по 31.05.2025;

- зобов язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області повторно розглянути заяву від 04.08.2025 року щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Позов мотивовано тим, що відповідачами протиправно відмовлено у виплаті грошової допомоги у вигляді 10 пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, установлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача 1 надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що згідно із постановою КМУ від 23.11.2011 №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені переліком закладів і установ освіти та соціального захисту і посад робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. В ході розгляду заяви позивача встановлено, що страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 21 рік 6 місяців 5 днів (за період з 27.11.2003 по 31.05.2025). Враховуючи викладене, позивачу правомірно було відмовлено у виплаті грошової допомоги у вигляді 10 пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що законодавством передбачено однозначну вимогу для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а саме зарахування до страхового стажу періодів роботи на посадах, передбачених Переліком, в закладах та установах освіти та охорони здоров`я. Згідно поданих документів стаж позивача є недостатнім для призначення грошової допомоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком.

Позивач звернулась до пенсійного органу із заявою, у якій просила виплатити грошову допомогу у вигляді 10 пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Вказану заяву розглянуто за екстериторіальним принципом ГУПФУ в Кіровоградській області та 27.08.2025 прийнято рішення №14, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону, оскільки в ході розгляду заяви встановлено, що страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 21 рік 6 місяців 5 днів (за період з 27.11.2003 по 31.05.2025 (а.с. 13).

Вважаючи вказане рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону №1058-IV даний Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до положень пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909), незалежно від віку.

Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - №1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 вказаного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати такої допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-XII, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е"-"ж" статті 55 Закону №1058-IV, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1788-XII будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №260/323/20.

Тобто, для призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій необхідна наявність одночасно трьох умов:

- наявність в особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах (посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону №1058-IV);

- вихід особи на пенсію саме з посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону №1788-XII;

- відсутність в особи будь-якого іншого виду пенсії на момент її виходу на пенсію за віком відповідно до Закону Закону №1058-IV.

Судом встановлено, після призначення пенсії за віком позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, однак отримала відмову у задоволенні такої, яка мотивована відсутністю необхідного страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і для призначення грошової допомоги.

Як вбачається із записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 08.08.1984 ОСОБА_1 (а.с.9-11):

- з 08.08.1984 по 01.01.1990 працювала в Керченській міській лікарні №1, травматологічне відділення на посаді медсестри:

- з 08.01.1990 по 30.04.1990 працювала в Керченській міській станції переливання крові на посаді медсестри:

- з 03.05.1990 по 26.04.1992 працювала в Керченській міській лікарні №1 на посаді медсестри, медичного реєстратора в комісії по медогляду водіїв;

- з 01.07.1992 по 16.08.1993 працювала в Рибколгосп «Прапор комунізму» на посаді фельдшера;

- з 25.02.1994 по 27.11.1996 працювала в Керченському міському Центрі здоров`я на посаді інструктора по СПР;

- з 27.11.2003 працювала медичною сестрою відділення хірургічних методів лікування складних порушень ритму серця в ДУ «Національний Інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова Національної академії медичних наук України.

Переліком №909 визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до р. 2 "Охорона здоров`я" Переліку №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Пунктом 2 примітки до Переліку №909 встановлено, що робота за спеціальністю зокрема, лікарі та середній медичний персонал в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

При цьому, згідно з Переліком №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Пунктом 2 примітки до Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до примітки 3 Постанови №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Пунктом 1 Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 №1397 передбачено, що учителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, зараховується служба у складі Збройних Сил СРСР, час навчання на курсах підвищення кваліфікації по спеціальності.

Згідно з пунктами 3 та 4 зазначеного Положення до стажу роботи лікарів та інших працівників охорони здоров`я, зараховується робота на інструкторських посадах незалежно від найменування у установах, підприємств та організацій охорони здоров`я, а також служба медичних працівників за фахом у складі Збройних Сил СРСР.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01.10.2011, призначається пенсія за віком відповідно до Закону від 09.07.2003 №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого Законом №1058-IV, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" - "ж" статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачці в подвійному розмірі до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно з п. "е" ст. 55 Закону №1788-XII, періоду роботи з 01.06.1986 по 30.11.1992.

Отже на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач 1 протиправно не зарахував позивачу до спеціального стажу періоди роботи з : 08.08.1984 по 01.01.1990; з 08.01.1990 по 30.04.1990; з 03.05.1990 по 26.04.1992; з 25.02.1994 по 27.11.1996; з 27.11.2003 по 31.05.2025.

З огляду на зазначене та положення Порядку №22-1, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 04.08.2025 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та зарахувати спірні періоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.08.2025 №№14 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, як це передбачено пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2025 щодо призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до спеціального стажу періоди роботи: з 08.08.1984 по 01.01.1990; з 08.01.1990 по 30.04.1990; з 03.05.1990 по 26.04.1992; з 25.02.1994 по 27.11.1996; з 27.11.2003 по 31.05.2025, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 08.08.1965.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, буд. 7-А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Суддя С.В. Бородавкіна