Справа № 560/3676/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа №560/3676/25

адміністративне провадження №К/990/46042/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року

у справі №560/3676/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року

у справі №560/3676/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20 грудня 2024 року №57 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 12 травня 1997 року по 02 лютого 2017 року в органах державної податкової служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити і здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 12 грудня 2024 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначених у довідках, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області: 1) про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05 грудня 2024 року №351/Г/22-01-10-02-06; 2) про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 05 грудня 2024 року №352/Г/22-01-10-02-06.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №57 від 20 грудня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця за віком за нормами Закону №3723-XII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 12 травня 1997 року по 02 лютого 2017 року в органах державної податкової служби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, без урахування довідок від 05 грудня 2024 року №351/Г/22-01-10-02-06, від 05 грудня 2024 року №352/Г/22-01-10-02-06 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих начальником управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку - головним бухгалтером Головного управління ДПС у Хмельницькій області, станом на листопад, грудень 2024 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, ОСОБА_1 05 листопада 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), пунктів 4, 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 (далі - Порядок №622) та не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, від 05 березня 2025 року у справі №560/5916/24, від 24 вересня 2025 року у справі №560/706/25.

На думку скаржника, суди безпідставно відмовилися враховувати довідки про складові заробітної плати (із зазначенням в них посадового окладу, рангу, надбавки за вислугу років), встановлені на день звернення позивача за призначенням пенсії, що прямо суперечить вимогам пункту 4 Порядку №622, оскільки положення цього Порядку вимагають для розрахунку пенсії держслужбовця, який не працює на момент звернення за призначенням пенсії, використовувати поточні складові заробітної плати працюючого держслужбовця.

Скаржник наводить висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, у якому зазначено, що призначення іншого виду пенсії (перехід з пенсії за Законом №1058-IV на пенсію держслужбовця за Законом №3723-ХІІ) є призначенням, а не перерахунком. При цьому розмір пенсії обчислюється із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу, встановленої на момент звернення.

Водночас у висновку, викладеному у постанові від 05 березня 2025 року у справі №560/5916/24, Верховний Суд підтвердив вищенаведену правову позицію, скасувавши рішення судів нижчих інстанцій, які не врахували довідку про заробітну плату працюючого держслужбовця.

Скаржник також вказує на аналогічне правозастосування у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 вересня 2025 року у справі №560/706/25, у якій Верховний Суд скасував рішення судів нижчих інстанцій у частині відмови та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України призначити пенсію, врахувавши довідку про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на день звернення.

На підставі зазначених доводів ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року в частині відмови в задоволенні позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, пунктів 4, 5 Порядку №622, а також перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, від 05 березня 2025 року у справі №560/5916/24, від 24 вересня 2025 року у справі №560/706/25.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Враховуючи положення пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, Верховний Суд дійшов висновку, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання, зокрема, касаційної скарги у цій справі, оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та довідкою до акта огляду МСЕК №234905.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність особистого кабінету у відповідачів, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструватися у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі №560/3676/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

2. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/3676/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді О.П. Стародуб

С.М. Чиркін