Справа № 160/28370/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
01.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій позивач просить суд:
Перевіривши доводи даного клопотання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Згідно з ч.5 ст.49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
Положеннями ст.50 КАС України визначено, що якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.
Із аналізу вказаних норм вбачається, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
Суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не наведено належного обґрунтування, яким чином рішення суду у цій справі вплине на права, свободи, інтереси або обов`язки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідно про доцільність відмови у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 02.10.2025 року передана судді Пруднику С.В.
06.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.06.2025 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До страхового стажу не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.04.1984 року, оскільки зазначене по батькові ОСОБА_2 (рос.мовою) (так у рішенні) не відповідає по батькові ОСОБА_3 (рос.мовою) (так у рішенні) згідно даним паспорта, а також не враховано періоди роботи в колгоспі згідно довідок: № 4/03-14 від 14.04.2025 року, № 5/03-14 від 14.04.2025 року, № 6/03-14 від 14.04.2025 року, оскільки в документах зазначено скорочено ім`я по батькові та відсутня інформація про те, що інша особа з таким ПІБ не значилась.
02.06.2025 року, отримавши архівні довідки, позивач повторно звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, в тому числі:
- трудову книжку серії НОМЕР_2 ;
- архівну довідку № 4/03-14 від 14.04.2025 року, в якій не вказано по-батькові, але підтверджено періоди роботи працівника «Ганущак Леся»;
- архівну довідку № 5/03-14 від 14.04.2025 року, в якій не вказано по-батькові, але підтверджено періоди роботи працівника «Ганущак Леся», « ОСОБА_1 »;
- архівну довідку № 6/03-14 від 14.04.2025 року, в якій не вказано по-батькові, але підтверджено періоди роботи працівника «Ганущак Леся», « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 »;
- архівну довідку № 668024 від 16.05.2025 року, яка підтверджує періоди роботи « ОСОБА_1 »;
- довідку № 1 від 19.05,2025, якою підтверджено, шо в період з 1983 по 1996, з 1999 по 2000 працювала лише одна робітниця з ім`ям « ОСОБА_1 ».
Органом, що приймав рішення за заявою про призначення пенсії за принципом екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішенням управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №65 від 09.06.2025 року відмовлено у призначенні пенсії.

З тексту згаданого рішення №65 від 09.06.2025 року вбачається наступне. За призначенням пенсії за віком звернулась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вік заявниці 60 р. Працює. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 02.06.2025. Відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стаж, зокрема, в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2028 року по 31 грудня 2028 року від 25 до 35 років; після досягнення віку 65 років від 15 років. Відповідно до пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Страховий стаж особи становить 25 р. 2 м. 4 д. За результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності, які зазначені в трудовій книжці ( НОМЕР_2 ), оскільки на титульній сторінці трудової книжки по-батькові ( ОСОБА_2 - рос. мов.) не відповідає паспорту заявниці ( ОСОБА_3 - рос. мов). Разом з тим, до уваги не взяті архівні довідки від 14.04.2025 за № 4/03-14, 5/03-14, 6/03-14, оскільки ім`я та по-батькові зазначено скорочено ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ). Факт приналежності вищезазначених документів може бути встановлений у судовому порядку. Право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону, з урахуванням наявних документів, заявниця набуде після досягнення 63-річного віку, з 04.05.2028. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. Рішення може бути оскаржене протягом 30 календарних днів з дня його отримання до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за адресою: вул. Соборна 7А, м. Кропивницький, 25605, e-mail: або до адміністративного суду у строк, визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з прийняттям відповідачем спірного рішення позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено Постановою КМ України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Згідно пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено Постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові1 Знижки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 2.2. Інструкції, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12 Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу 'Сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 стверджується, що така видана на ім`я ОСОБА_1 (рос.). Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дата заповнення книжки 10 квітня 1984 року. Однак, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 моє по батькові російською мовою - ОСОБА_1 . Тобто, перший аркуш (титульний аркуш) трудової книжки заповнена з порушенням зазначених вище вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Отже, я не можу нести відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у неї вносилися відповідальним працівником підприємства, а не особисто мною. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу III Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 року №13-1).

З архівної довідки виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради № 4/03-14 від 14.04.2025 року вбачається, що у документах архівного фонду колгоспу ім. Кірова Апостолівського району Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників зазначена « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу). Підстава: "Фонд 1, опис № 1, спр.: всі, відомості нарахування заробітної плати за 1983-1988 р.р.

З архівної довідки виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради № 5/03-14 від 14.04.2025 року вбачається, що у документах архівного фонду колгоспу ім. Кірова Апостолівського району Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників зазначена « ОСОБА_7 », « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). Підстава: Фонд 1, опис № 1, спр.: всі, відомості нарахування заробітної плати за 1989-1993 р.р.

З архівної довідки виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради № 6/03-14 від 14.04.2025 року вбачається, що у документах архівного фонду колгоспу ім. Кірова Апостолівського району Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників зазначена « ОСОБА_1 », « ОСОБА_8 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). Підстава: Фонд 1, опис № 1, спр.: всі, відомості нарахування заробітної плати за 1994-1996 р.р., 1999-2000 р.р.

З архівної довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Центр надання послуг «Єдине вікно» вих. № 668024 від 16.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 (так у документі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.1997 прийнята у «Сельскохозяйственный цех «Вольнянский», диспетчер (так у документі); звільнена 01.01.1999 (по переводу в КСП им. Кирова) (так у документі).

З довідки виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради № 1 від 19.05.2025 року, вбачається, що в колгоспі ім. Кірова період з 1983 по 1996 роки, з 1999 по 2000 роки працювала лише одна робітниця з ім`ям « ОСОБА_1 ». Підстава: Фонд 1, опис № 1, спр.: всі, відомості нарахування заробітної плати за 1983-1996 р.р., 1999-2000 р.р.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , вбачається, що воно видане Брониківською сільрадою Новоград-Волинського району 01 червня 1978 року (повторно) на ім`я ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 10.07.1982 Нивотрудівською сільрадою Апостолівського району Дніпропетровської області вказано, що «гражданин ОСОБА_10 и гражданка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , место рождения с. Кропывня, Новоград-Волынский район Жйтомирская область, заключили брак. После заключения брака присвоены фамилии Ганущак».

Із копії свідоцтва про народження доньки позивача, ОСОБА_11 , (рос.мов.) серії НОМЕР_6 , виданого 30 жовтня 1982 року Нивотрудівською сільрадою Апостолівського району Дніпропетровської області, зазначено інформацію про мати (російською мовою): « ОСОБА_1 , украинка, место регистрации - Нивотрудовской с/совет, Апостоловского района, Днепропетровской обл.».

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого Апостолівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06 серпня 2003 року, вбачається, що паспорт видано на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 аркуш паспорту 2 рос.мов.),

Із свідоцтва № 4242/55 про проходження спеціалізованого курсу навчання у Харківському фінансово-економічному інституті вбачається, що зазначене свідоцтво видане «Ганущак Лесе Леонтьевне» ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, з наданих документів вбачається, що у моєму паспорті громадянина України, трудовій книжці та архівних довідках є розбіжності в написанні мого по батькові російською мовою. Вищевказані недоліки, допущені особою, відповідальною за заповнення трудової книжки позивача, стали причиною відмови у призначенні пенсії.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно зі статтею 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень статті 26 Закону №1058-ІV мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; п

очинаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Станом на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 60 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінмальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-ІУ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до старахового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків1 є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підставою для відмови у зарахуванні мені періодів роботи згідно трудової книжки до стажу роботи, що враховується для призначення пенсії за віком, відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області зазначив невідповідність по батькові у трудовій книжці тому по батькові, яке зазначено у моєму паспорті.

Станом на час початку ведення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162).

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 Порядку №656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою. При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З викладених вище правових норм вбачається, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Таким чином, я не можу нести відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Помилка у моєму по батькові, допущена при заповненні моєї трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу, що дає мені право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Слід зазначити, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відомості про роботу, зазначені у трудовій книжці, є розбірливими, чіткими та зрозумілими, містять посилання на відповідні накази по місцю роботи, містять підпис уповноваженої особи, скріплений печаткою, підтверджені архівними довідками.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місце знаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) №65 від 09.06.2025 року у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Та як наслідок слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місце знаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 10.04.1984 року.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (, місце знаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.05.2025 року, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти своїм рішенням компетенцію уповноваженого органу державної влади, через що вимоги про зобов`язання призначити пенсію також задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.06.2025 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

Обираючи такий спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №03 від 29.07.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначені ОСОБА_12 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місце знаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 10.04.1984 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місце знаходження: 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.06.2025 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник