Справа № 398/1339/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 398/1339/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року (суддя Мовчан Д.В.) у справі № 398/1339/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС/КР/3672/0509/П/ОП/ПТ/ПС від 13.02.2025 року, винесену головним державним інспектором відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Євтушенко В.В., відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 680 грн. 00 коп., за порушення ст. 13 Закону України № 2694 «Про охорону праці», п. 4.15, п. 0.1.6 НПАОП 45.2-7.02-12 «Охорони праці і промислова безпека у будівництві», за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно позивача суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, притягнення до адміністративної відповідальності відбулось із істотним порушень процедури, яка визначена КУпАП, зв`язку з чим спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю.

Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з огляду на встановлені відповідачем факти порушення вимог законодавства про працю, що призвели до нещасного випадку на виробництві, у відповідача були наявні підстави ініціювати процедуру притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.41 КУпАП.

Суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності через неповідомлення останнього про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення права позивача бути присутнім під час

розгляду справи.

З цих підстав судом першої інстанції позов було задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що положення ч.2 ст.268 КУпАП, у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.41 КУпАП, не передбачають обов`язкову присутність особи під час розгляду справи. Скаржник зазначає, що позивач відмовився від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено інформацію про час та місце розгляду справи. З цими обставинами відповідач пов`язує необгрунтованість висновків суду першої інстанції, які фактично стали підставою для задоволення позову.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач є директором ТОВ «Олександрійський завод підйомно транспортного устаткування» та зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.07.2014 року.

18.12.2024 року директором ТОВ «Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування» подано повідомлення, в якому надано інформацію про нещасний випадок, що стався 17.12.2024 року о 14 год. 59 хв. за адресою: пр. Соборний, буд. 191/3, м. Олександрія, Кіровоградська область, із ОСОБА_2 , який працював по договору цивільно - правового характеру від 09.12.2024 року за № 04.

04.02.2025 року Південно Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, було видано наказ № 91/ПС-ЗК «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання законодавства у сфері охорони праці у діяльності ТОВ «Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування».

06.02.2025 року за результатами проведеної перевірки складено Акт проведення планового (позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 06.02.2025 року № ПС/КР/3672/0509, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування, а саме: 1) до виконання робіт із підвищеною небезпекою в умовах дії небезпечних і/або шкідливих виробничих факторів допущена фізична особа ОСОБА_2 , який не пройшов попередній та періодичний медичний огляд; 2) перед початком робіт не визначені небезпечні для людей зони, в яких існує постійний вплив або може існувати потенційний вплив небезпечних факторів, що пов`язані чи не пов`язані з характером робіт, що виконуються; 3) робоче місце, де працював ОСОБА_2 , не підготовлено для безпечного виконання робіт; 4) відсутній проект виконання робіт, яким передбачені заходи, які необхідно обов`язково вжити до початку виконання земляних робіт на зсувонебезпечних схилах; 5) місце виконання робіт не огороджене з наявністю попереджувальних написів; 6) виїмки глибиною більше ніж 1,3 м, розроблені у зимовий період, за відлиги не оглянуті, а за результатами огляду не вжиті заходи із забезпечення стійкості укосів або зміцнення їх кріплень.

10.02.2025 року головним державним інспектором відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Євтушенко В.В., було винесено Припис про усунення виявлених порушень від 10.02.2025 року за № ПС/КР/3672/0509/П/ОП, яким зобов`язано позивача у строк до початку виконання робіт усунути виявлені порушення. У зв`язку з відмовою директора ТОВ "Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування" від підписання та отримання примірника припису, 10.02.2025 направлено рекомендованим поштовим відправленням позивачу на його адресу місцезнаходження та отримано уповноваженою особою позивача 14.02.2025 року.

10.02.2025 року головним державним інспектором відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Євтушенко В.В., було складено протокол про адміністративне правопорушення за № ПС/КР/3672/0509/П/ОП/ПТ про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: відсутній проект виконання робіт, яким передбачені заходи, які необхідні обов`язково вжити до початку виконання земляних робіт на зсувонебезпечних схилах, перед початком робіт не визначені небезпечні для людей зони, в яких існує постійний вплив або може існувати потенційний вплив небезпечних факторів, що пов`язані чи не пов`язані з характером робіт, що виконуються, що є порушенням вимог ст. 13 Закону України № 2694 «Про охорону праці» та п. 4.5, п. 10.1.6 НПАОП 45.2-7.02-12 охорони праці і промислової безпеки у будівництві. Згідно відмітки у такому протоколі, засвідченої підписом головного державного інспектора, позивач 13.02.2025 року відмовився від отримання копії такого протоколу.

13.02.2025 року головним державним інспектором відділу з питань безпеки праці східного регіону управління інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Євтушенко В.В., було винесено постанову серії ПС/КР/3672/0509/П/ОП/ПС. У вказаній постанові зазначено, що під час проведення позапланової перевірки в ТОВ «Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування», з 10 год. 00 хв. 05.02.2025 року по 16 год. 00 хв. 06.02.2025 року, що зареєстроване за адресою: Україна, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул.. Перспективна, буд. 15, кв. 17, встановлено, що директором ТОВ «Олександрійський завод підйомно-транспортного устаткування» Губишем Олександром Любомировичем допущено порушення: відсутній проект виконання робіт, яким передбачені заходи, які необхідні обов`язково вжити до початку виконання земляних робіт на зсувонебезпечних схилах, перед початком робіт не визначені небезпечні для людей зони, в яких існує постійний вплив або може існувати потенційний вплив небезпечних факторів, що пов`язані чи не пов`язані з характером робіт, що виконуються, що є порушенням вимог ст. 13 Закону України № 2694 «Про охорону праці» та п. 4.5, п. 10.1.6 НПАОП 45.2-7.02-12 охорони праці і промислової безпеки у будівництві, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.41 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Приписами ч.5 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, крім порушення, передбаченого частиною шостою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на працівників від чотирьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено вище, за наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновок про те, що з огляду на встановлені відповідачем факти порушення вимог законодавства про працю, що призвели до нещасного випадку на виробництві, у відповідача були наявні підстави ініціювати процедуру притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.41 КУпАП.

Вказаний висновок суду першої інстанції сторонами не спростовуються.

Фактичними підставами для задоволення позову стали висновки суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення через неповідомлення позивача про час та місце розгляду такої справи.

Погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, за загальними правилами, встановленими в процедурі розгляду справ про адміністративне правопорушення, обов`язковим є повідомлення особи про час та місце розгляду справи. Вказані положення закону направлені на надання можливості реалізації особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїх прав. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливо лише у випадках якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, одним із обов`язків органу (посадової особи), що розглядає справу, є встановлення того чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

У спірному випадку встановлено, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідачем за відсутності позивача. При цьому, матеріали справи не містять доказів тому, що позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи. В апеляційній скарзі відповідач зазначає те, що позивач відмовився від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено інформацію про час та місце розгляду справи. В той же час, не дивлячись на такі обставини (відмова від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення) відповідачем не було вжито заходів щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи (доказів зворотного відповідачем не надано).

Посилання відповідача на положення ч.2 ст.268 КАС України, якою у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.41 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказане не звільняло відповідача від обов`язку повідомити позивача про час та місце розгляду справи.

З огляду на встановлені обставини суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Стосовно витрат позивача на правничу допомогу у суді першої інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд враховує, що Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, але не виключно, постанови від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 29 жовтня 2020 року у справі №686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі № 520/12065/19, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/1), що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу суду першої інстанції подано зокрема копії договору про надання правової допомоги №3 від 21.02.2025 року, Акту приймання передачі виконаних робіт від 28.08.2025 року.

Так, згідно вищевказаних документів вартість послуг правничої допомоги, що надана позивачу у суді першої інстанції, складає 10000 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 10000,00 грн. є не співмірною із складністю цієї справи та витраченим адвокатом часом на надання послуг правничої допомоги.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінивши складність справи, складність та обсяг наданих адвокатом послуг, з огляду на задоволення позовних вимог, подані документи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи критерії розумності та співмірності до заявленої суми понесених витрат, значенням справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 1500 грн., адже саме такий розмір відповідає принципам співмірності та розумності.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення, а рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року у справі № 398/1339/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.11.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров