Справа № 607/21366/25
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2025 Справа №607/21366/25 Провадження №2-а/607/782/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Адвокат Мулявка Н.О. в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №61/1203 від 22 липня 2025 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 61/1203 від 22.07.2025 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. У постанові зазначено, що позивачу була надіслана повістка №4084663 з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 03 липня 2025 року о 14:00 для уточнення облікових даних. У постанові також зазначено, що ОСОБА_2 у визначений день до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив вимоги абзацу сьомого пункту 3 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того, у вищезазначеній постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_2 у порядку статті 258 КУпАП, надав заяву, у якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. Позивач категорично заперечує наведене твердження, оскільки жодної заяви подібного змісту ним не надавалось. Про факт притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 дізнався лише після накладення арешту на його банківські рахунки, а також після отримання на електронну пошту копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, посилання у спірній постанові на неявку позивача за повісткою №4084663 є безпідставним та помилковим, оскільки таку повістку ОСОБА_2 не отримував. Позивач ОСОБА_2 оновив персональні дані вчасно, періодично з`являється до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), у якому перебуває на військовому обліку, та виконує покладені на нього обов`язки. 12 серпня 2025 року позивач отримав направлення на проходження військово-лікарської комісії (ВЛК), за результатами проходження ВЛК позивача ОСОБА_2 було визнано непридатним до військової служби. У зв`язку з наведеним, не існувало жодної об`єктивної потреби у повторному уточненні персональних даних позивача, оскільки, відповідно до відміток у військово-обліковому документі, сформованому в мобільному додатку «Резерв+», усі дані позивача були вчасно оновлені та уточнені. Також вказує на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, що на думку сторони позивача свідчить про відсутність доказів щодо належного сповіщення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також вказує на порушення передбачених ст.268 КУпАП прав позивача.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_2 та його представник Мулявка Н.О. в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Мулявки Н.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відзиву не подав та із клопотанням про продовження строку на його подання не звертався. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно із ч. 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови №61/1203 від 22 липня 2025 року вбачається, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 лютого 2024 року та 23 червня 2025 року йому відповідно до п.30 постанови КМУ від 16 травня 2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», направлена повістка №4084663 для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 03 липня 2025 року о 14 год. 00 хв. для уточнення даних. ОСОБА_2 на визначену та повідомлену належним чином дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив вимоги абз.7 п.3 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Підпис ОСОБА_2 про отримання копії постанови відсутній.

Зі змісту копії витягу із застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата ВЛК 25 червня 2025 року. У вказаному витязі міститься відмітка про те, що військово-облікові дані ОСОБА_2 уточнив вчасно. Дата уточнення даних 20 січня 2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналогічне положення передбачене у п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року (далі Порядок №560).

Відповідно до п.30 Порядку №560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п. 30-2 Порядку № 560 у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису. (п. 30-3 Порядку №560)

Відповідно до п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач вказує на те, що він не отримував повістки про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 03 липня 2025 року. Жодних сповіщень від працівників поштового відділення про надходження повістки не було.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання ухвали суду від 17 жовтня 2025 року, від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшла копія матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , в яких, зокрема містяться копія повістки №4084663 та рекомендоване повідомлення, опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення та конверт (відправлення №295), який повернувся до відправника з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою».

При цьому слід зазначити, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119 та на конверті (відправлення №295), зазначено адресу ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Зі змісту копії витягу із за стосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_2 при уточненні військово-облікових даних 20 січня 2025 року зазначив адресу місця проживання: АДРЕСА_2 . Ця ж адреса зазначена і у повістці №4084663, а також в оскаржуваній постанові №61/1203 від 22 липня 2025 року. З наведеного вбачається, що поштове відправлення, в якому містилась повістка № НОМЕР_1 , направлялась за адресою: АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_2 , та відповідно повернулась адресату з відміткою про відсутність ОСОБА_2 за вказаною адресою, оскільки він за вказаною адресою не проживає.

Крім того, відповідно до інформації по трекінгу «Укрпошти» поштового відправлення № 295, яке зазначене у рекомендованому повідомленні, 27 червня 2025 року відправлення прибуло до відділення, 30 червня 2025 року повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), а 01 липня 2025 року відправлення повернулося відправнику. Жодних відміток про те, коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача та чи отримував він повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа, не відображено.

Доказів сповіщення позивача за будь-яким можливим номером телефону про надходження рекомендованого листа суду також не надано, незважаючи на те, що позивач зазначив свій номер мобільного телефону під час уточнення військово-облікових даних.

Вказане свідчить про те, що позивач не був належним чином оповіщений про наявність повістки з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 03 липня 2025 року. Вказана обставина є істотною, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Також суд враховує, що у копії електронного військово-облікового документа «Резерв +», сформованого 03 жовтня 2025 року, міститься інформація, що ОСОБА_2 пройшов комісію ВЛК 25 червня 2025 року, тобто до моменту винесення відносно нього оскаржуваної постанови.

При цьому слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210 КУпАП було розглянуто за відсутності останнього, водночас в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 524/3644/17, зазначено, що ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16а.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи не доведення відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови, та вважає, що постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, із бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову №61/1203 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 22 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень - скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Реквізити сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження - АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяТ. Я. Багрій