Справа № 523/23355/25
Суддя: Далеко К. О.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/208/25
У Х В А Л А

"20" листопада 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши в м. Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшла вищевказана позовна заява.

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 18, 31 КАС України.

Ухвалою від 07.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви, в частині обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

17.11.2025 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив наступні причини пропуску строку, та поважність причин їх поновлення. Вперше до суду із позовом про скасування оскаржуваної постанови він звернувся у встановлені законом строки. Зокрема, отримавши оскаржувану постанову 15.08.2025, він 21.08.2025 року звернувся до суду із вимогами її скасування. Ухвалу суду від 01.09.2025 про залишення його позову без розгляду він не отримав через Електронний суд, з причин відсутності доступу до Електронного кабінету. Так само, він і не отримав через Електронний суд ухвалу суду від 18.09.2025 про повернення його позову. Він взагалі не має доступу до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд. У той же час, він намагався з`ясувати хід розгляду його справи, як у телефонному режимі, так і безпосередньо у суді, однак відповіді не отримав. Ухвалу суду від 18.09.205 року про повернення його позову, він отримав поштою лише 27.10.2025 року, що підтверджує трекінгом Укрпошти, і вже 04.11.2025 звернувся до суду із позовною заявою вдруге, право на таке звернення йому було роз`яснено також в ухвалі суду від 18.09.2025 року. Просив врахувати наступне: він працює позмінно; у вільний від роботи час доглядає бабусю, 1938 року народження; доглядає матір - інвалід II групи, вітчима - він інвалід II групи, має ампутовану ногу, частковий параліч; позивач нещодавно дізнався про вагітність цивільної дружини. Також зазначив, що накладене на нього адміністративне стягнення є безпідставним та надмірним, ставить його та його сімґю у вкрай скрутне становище, що додатково підкреслює важливість захисту йогго прав судом.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», частину 1 статті 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституції України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» адміністративним судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

За загальним правилом, поважними причинами пропуску строку визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (зокрема, справи «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У справі «Делькорт проти Бельгії», рішення від 07.01.1970, ЄСПЛ зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У рішенні «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (п. п. 50-51 і 69), ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.

Відповідно до практики ЄСПЛ «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. Конвенції, а відмова суду вирішувати фактичні обставини справи, які є значущими у вирішенні спору може спричинити порушення ст. 6 Конвенції («Терра Вонінген Б.В. проти Нідерландів» п. 53-55).

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 04.12.1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 року по справі № П/9901/736/18, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При вирішенні питання поновлення процесуального строку суд, в тому числі, враховує необхідність вирішення питання про те, якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права, закріпленими у Конвенції.

Суд зазначає, що доводи позивача ОСОБА_1 , наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, підтверджуються матеріалами справи. Суд враховує спосіб подачі ОСОБА_1 до суду процесуальних документів, як при першому зверненні до суду, так і при другому зверненні до суду - нарочно, а не через використання Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, що додатково підтверджує відсутність доступу до Електронного кабінету, який позивач мав через вилучений у нього мобільний телефон, згідно ухвали слідчого судді Суворовського райолнного суду м. Одеси по справі №523/6858/24. Суд приймає до уваги звернення до суду вперше, у встановлені законом строки, наявність доказів отримання ухвали суду від 18.09.205 року про повернення його позову, поштою - 27.10.2025 року, звернення до суду вдруге із позовом 03.11.2025.

З огляду на викладені обставини, надання позивачем заяви про поновлення строку з наведенням обґрунтованих підстав для поновлення строку, суд вважає за необхідне надати перевагу принципу доступу до суду з огляду на практику Європейського суду з прав людини, визнавши поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду із позовом про оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП., та вбачає наявність передбачених законом підстав для його поновлення.

В свою чергу, при оцінці тривалості пропущеного строку звернення до суду, враховуючи обставини справи, суд віддає перевагу принципу забезпечення права на судовий захист, як елементу принципу верховенства права.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 160,161 КАС України, відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Справа підсудна Пересипському районному суду м. Одеси.

Відповідно до ч.1,3 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суддя дійшов до висновків, що справа відноситься до незначних справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, не підпадає під категорію справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому з урахуванням положень ч.3 ст.257 КАС України, справу слід розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 160,161,257-262 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки на звернення до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Призначити судове засідання на 02 грудня 2025 року на 12год. 45хв. в залі судових засідань №17 в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси (вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса).

Надати відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву з одночасним надісланням (наданням) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Надати відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, на офіційному веб порталі судової влади України за веб-адресою в мережі Інтернет: http://sv.od.court.gov.ua

Ухвала набирає законної сили в момент підписання її суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко