Справа № 520/32650/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

24 листопада 2025 року № 520/32650/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд: змінити спосіб виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 520/32650/24 від 08.04.2025 року:

із - «зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за періоди: з 25.06.2022 по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів»

на - «стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткове грошове забезпечення та премію нараховані за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 1 січня 2023року на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів за періоди: з 25.06.2022 по 31.12.2022 року та з 01.01.2023 року по20.05.2023 року у розмірі 81094,04 грн».

В обґрунтування заяви представником заявника зазначено, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебувало виконавче провадження за номером № 77990896 з примусового виконання: виконавчий лист № 520/32650/24 виданий 08.04.2025 документ видав: Харківський окружний адміністративний суд про: Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за періоди: з 25.06.2022 по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

06.05.2025 відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію направлено сторонам. Вказаною постановою встановлено строк для виконання рішення протягом десяти робочих днів.

19.05.2025 на адресу Відділу боржником надано інформацію на виконання вимог ВП №77990896 від 03.06.2025р та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 року по справі №520/32650/24 командування військової частини НОМЕР_1 частково виконало вказане рішення суду та надсилає довідку-розрахунок про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з25.06.2022 р. по 20.05.2023 р. до якого долучено довідку - перерахунок грошового забезпечення, згідно якої нараховано різницю до сплати в сумі 86 116,83 грн.

Разом із тим боржник звертає увагу, що джерелом фінансового забезпечення військової частини є кошти Державного бюджету України, які виділяються і надходять на утримання та забезпечення виконання рішень судів по коду економічної класифікації видатків бюджету КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Враховуючи вищенаведене повідомляємо, що кошти для виплати нарахованої грошової суми на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» наразі відсутні. При надходженні відповідного бюджетного асигнування на рахунок військової частини НОМЕР_1 за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» нараховані грошові кошти у сумі 86 116 грн. 63 коп. будуть виплачені на поточний рахунок ОСОБА_1 , який використовувався для нарахування та виплати грошового забезпечення протягом проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 20.05.2025 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з тим, що до відділу надійшло повідомлення боржника про часткове виконання вимог виконавчого документа на десять робочих днів.

При первинній перевірці 03.06.2025 складено акт про невиконання рішення та винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5 100 грн. з наданням додаткового строку для виконання та попередженням про кримінальну відповідальність.

24.06.2025 за результатами повторної перевірки державним виконавцем складено акт про повторне невиконання боржником рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі - 10 200 грн.

Незважаючи на встановлені строки та накладені штрафні санкції рішення залишалося невиконаним, а виконання його у частині перерахунку й виплати грошового забезпечення прямо залежало від дій боржника як розпорядника бюджетних коштів та від наявності бюджетних асигнувань, державним виконавцем у порядку та на підставах, передбачених ч. 3 ст. 63 та п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України«Про виконавче провадження», винесено постанову від 07.07.2025 про закінчення виконавчого провадження № 77990896 та повернення виконавчого документа до суду.

Одночасно державним виконавцем Відділу 09.07.2025 підготовлено та направлено до уповноваженого підрозділу поліції повідомлення про можливе вчинення злочину за ст. 382 КК України з проханням про реєстрацію відомостей у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та надання витягу відповідне повідомлення міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Однак, згідно повідомлення ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 16.07.2025 під час проведення перевірки працівниками поліції встановлено, що на даний час відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, орган національної поліції не уповноважений приймати міри, у зв`язку з тим, що виконавче провадження не перебуває у стані припинення.

Таким чином рішення суду, незважаючи на встановлення боржнику строків для виконання рішення, залишається невиконаним, оскільки боржником не надано доказів його виконання.

Отже, вищенаведене судове рішення у повній мірі не виконано, що є підставою для встановлення способу виконання рішення в порядку статті 378 КАС України.

Відповідач, у встановлений судом строк, правом надати заперечення на заяву про зміну способу та порядку виконання рішення не скористався.

В судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Позивач подав заяву про розгляд заяви за йоговідсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 року по справі 520/32650/24 адміністративний позов задоволено вирішено: Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.06.2022 по 20.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату грошового забезпечення за періоди: з 25.06.2022 по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Згідно даних КП «ДСС» зазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду набрало законної сили 20.03.2025 року.

З наданих разом із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення документів встановлено, що19.05.2025 до Відділу надійшов лист Військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2025 № 642/25070, яким повідомлено наступне: «на виконання вимог ВП №77990896 від 03.06.2025р та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 року по справі №520/32650/24 командування військової частини НОМЕР_1 частково виконало вказане рішення суду та надсилає довідку-розрахунок про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 25.06.2022 р. по 20.05.2023 р. до якого долучено довідку - перерахунок грошового забезпечення, згідно якої нараховано різницю до сплати в сумі 86 116,83 грн.

Разом із тим боржник звертає увагу, що джерелом фінансового забезпечення військової частини є кошти Державного бюджету України, які виділяються і надходять на утримання та забезпечення виконання рішень судів по коду економічної класифікації видатків бюджету КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Враховуючи вищенаведене повідомляємо, що кошти для виплати нарахованої грошової суми на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» наразі відсутні. При надходженні відповідного бюджетного асигнування на рахунок військової частини НОМЕР_1 за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» нараховані грошові кошти у сумі 86 116 грн. 63 коп. будуть виплачені на поточний рахунок ОСОБА_1 , який використовувався для нарахування та виплати грошового забезпечення протягом проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .»

Надаючи правову оцінку поданій позивачем заяві, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

За змістом частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У той же час, судові рішення у справах, пов`язаних із виплатами, які мають зобов`язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

Приписами статті 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

У даній справі суд не здійснює вихід за межі заявлених вимог та не вирішує питання, що не було предметом дослідження при розгляді справи, а лише конкретизує спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості.

Встановлення такого способу виконання направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Судом також враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відповідно до статті 378 КАС України.

Отже, заява представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу та порядку виконання судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу та порядку виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення по справі №520/32650/24 шляхом стягнення з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суми додаткового грошового забезпечення та премії, нараховані за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків і зборів за періоди з 25.06.2022 по 31.12.2022 року та з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року у розмірі 81094,04 грн.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повна ухвала складена 24.11.2025 р.

Суддя Бадюков Ю.В.