Справа № 160/22651/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
06.08.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин, а саме: з 02.11.2022 по 19.05.2023, у зв`язку з простоєм, оголошеним роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах дії воєнного стану на території України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з дня її первинного призначення, виключивши з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати період з 02.11.2022 по 19.05.2023, протягом якого ОСОБА_1 перебував на простої з поважних причин.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач 09.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації щодо розрахунку щомісячної страхової виплати. Під час обчислення розміру щомісячної страхової виплати, відповідач неправильно визначив розрахунковий період: з червня 2022 року по травень 2023 року. Значну частину цього періоду позивач перебував у простої, не з власної вини, що підтверджується відповідними розпорядчими актами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виданими у зв`язку з воєнним станом в Україні та неможливістю продовження виробничої діяльності. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин протиправною, позивач вернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 відкрито провадження у адміністративній справі; призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
28.08.2025 представником відповідача подано до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що згідно виписки з акту огляду МСЕК серія 12ААА №129996 від 09.04.2024 позивачу встановлена 20% втрати працездатності внаслідок професійного захворювання. Відповідачем були призначені та нараховані страхові виплати відповідно до ст. 36 Закону України «Про внесення змін до Закону України №1105-XIV від 23.09.1999 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Обчислення середньої заробітної плати для призначення позивачу страхових виплат проведено відповідно до п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим соціальним страхуванням». Розрахунковим періодом, за який позивачу обчислено середню заробітну плату, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Середньоденна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення сумарної заробітної плати на кількість календарних днів (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин). Перелік поважних причин є вичерпний, така причина як «простой» відсутня в наведеному переліку, відповідно, відсутні підстави для виключення часу простою з розрахункового періоду, за який позивачу обчислено середню заробітну плату для визначення страхових виплат.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 12.02.2002 по червень 2023 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Відповідно до довідки МСЕК від 09.04.2024 серії 12 ААГ №129996 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20%, що не заперечується відповідачем у відзиві.
09.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації щодо розрахунку щомісячної страхової виплати.
Також в листі зазначено, що розрахунковим періодом, за який позивачу обчислено середню заробітну плату, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Відповідно до п. 16 акта розслідування професійного захворювання та запису №34 у трудовій книжці 09.06.2023, позивача переведено на іншу посаду по іншій професії. Таким чином для розрахунку щомісячних страхових виплат внаслідок професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності включено період з 01.06.2022 по 31.05.2023.
Між сторонами виник спір щодо неналежно проведеного розрахунку щомісячної страхової виплати, а також щодо проведення розрахунку середньої заробітної плати, виходячи з періоду, який передував простою, оголошеному на підприємстві.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі- Закон № 1105-XIV) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону №1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону №1105-XIV професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 30 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються, в тому числі із щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).
Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону №1105-XIV щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №1105-XIV страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду потерпілому з дати встановлення професійного захворювання.
Відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону №1105-XIV страхові виплати здійснюються протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк здійснення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого під час наступного огляду МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до уповноваженого органу управління. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 (Далі - Порядок № 1266).
Відповідно до п. 3 Порядку №1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Відповідно до п. 12 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до п. 13 Порядку №1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КЗпП України простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.
З матеріалів справи видно, що позивачу 09.04.2024 встановлено 20% втрати працездатності.
Крім цього, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем був визначений середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому з урахуванням часу простою на підприємстві, у зв`язку з російською військовою агресією, оскільки на думку відповідача, простій не відноситься до поважних причин та не може бути виключений з розрахункового періоду.
Розпорядженнями ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 01.11.2022 №781, від 21.11.2022 №830, від 01.12.2022 №866, від 27.12.2022 №923, від 27.01.2023 №37, від 17.02.2023 №77, від 27.03.2023 №152 встановлено простій працівникові залізничного цеху №3 транспортного департаменту з 02.11.2022 по 21.11.2022, з 22.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 19.02.2023, з 20.02.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 19.05.2023.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.
Отже, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, оголошений ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» простій, є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у період з 02.11.2022 по 19.05.2023, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.
Таким чином, період з 02.11.2022 по 19.05.2023 має бути виключений з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати позивача.
Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин, а саме: з 02.11.2022 по 19.05.2023, у зв`язку з простоєм, оголошеним роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах дії воєнного стану на території України; та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з дня її первинного призначення, виключивши з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати період з 02.11.2022 по 19.05.2023, протягом якого ОСОБА_1 перебував на простої з поважних причин.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією від 05.08.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин, а саме: з 02.11.2022 по 19.05.2023, у зв`язку з простоєм, оголошеним роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах дії воєнного стану на території України.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з дня її первинного призначення, виключивши з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати період з 02.11.2022 по 19.05.2023, протягом якого ОСОБА_1 перебував на простої з поважних причин.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський