Справа № 340/6804/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 340/6804/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 р. (суддя Дегтярьова С.В.) в адміністративній справі №340/6804/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0000/13930/2405, №0000/13932/2405, №0000/13934/2405, №0000/13935/2405, №0000/13923/2405, що були прийняті 18.09.2024 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що повідомлення про проведення перевірки, наказ про проведення перевірки та акт перевірки він отримав в один день 22.08.2024. Запит контролюючого органу про необхідність надання до перевірки документів він не отримував. Акт перевірки не містить інформації про те, від кого позивач отримав кошти. Позивач стверджує, що не отримував дохід у розмірі 1 330 452 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р-2р-платіж), а має дохід за ознакою 101 (заробітна плата) в сумі 33500 грн. та дохід за надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду в сумі 3249,98 грн. Позивач не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та не здійснює жодної підприємницької діяльності, тому відповідач не мав права застосовувати санкції та збільшувати суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що до Головного управління ДПС у Кіровоградській області надійшла інформація від Державної податкової служби України, яку надано листом Національного банку України, про надходження значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році. Згідно зазначеної інформації на рахунки платника податків ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 надійшли кошти у розмірі 1 330 452,00 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі). У відомостях ЦБД ДРФО платника податків ОСОБА_1 доходи у сумі 1 330 452,00 грн. не відображені, податок з доходів фізичних осіб та військовий збір у джерела виплати не нараховано та не перераховано. Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області на адресу платника податків ОСОБА_1 було направлено запрошення до Благовіщенської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області №2904/6/11-28-07-08/ від 28.03.2024 з питання подання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, яке отримано ним особисто 03.04.2024, а також листа №4539/6/11-28-24-07-08 від 03.05.2024, у зв`язку з порушенням норм законодавства в частині ненадання податкової декларації та не включення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік. Лист вручено особисто ОСОБА_1 15.05.2024. Відповідь на лист платником податків ОСОБА_1 не надано. Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 18.09.2024 були винесені спірні податкові повідомлення-рішення, які в порядку, визначеному ст.42 Податкового кодексу України, направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 19.09.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На думку скаржника/відповідача, ним дотримано усі приписи податкового законодавства, тому спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та безпідставно скасовані судом першої інстанції.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що контролюючим органом під час проведення перевірки не зазначено конкретні періоди, і які здійснювались перекази коштів, між якими рахунками були вказані операції, не визначено хто здійснював зазначені перекази та будь яких інших деталей, які б розкривали повною мірою суть зазначених обставин. Також в акті перевірки не наведено наявності у позивача банківських рахунків. Контролюючим органом не вжито заходів щодо уточнення отриманих відомостей від Національного банку України, розкриття суті надісланої інформації, деталізації можливих вказаних переказів, суті самих переказів, їх періодичності та сум які фігурували, та між ким були здійсненні данні перекази.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлена наступні обставини у справі.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.п.75.1.2, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 24.06.2024 № 457-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 ", виданого Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, згідно інформації, що надійшла листом Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ до Державної податкової служби (вхідний до ДПС України №33529/5 від 22.03.2024), головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Кіровоградській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.06.2024 № 457-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 24.06.2024 № 168/4/11-28-24-05/ НОМЕР_1 , надіслано позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення 24.06.2024 (№634), згідно вимог п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України на податкову адресу ОСОБА_1 . Повідомлення про вручення зазначених документів не повернулось. Відповідач направив до АТ «Укрпошта» 08.08.2024 лист №8190/6/11-28-24-05-02 разом з копією фіскального чеку від 24.06.2024 для з`ясування питання вручення відправлення. АТ "Укрпошта" листом від 02.09.2024 №1.10.004.-23670-24 повідомило відповідача про те, що лист вручено під підпис 29.06.2024.

Перевірку проведено з 08.08.2024 по 12.08.2024. Перевіряємий період з 01.01.2023 по 31.12.2023. За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 19.08.2024 №11435/11-28-24-05/7.

Відповідачем 18.09.2024 винесено податкове повідомлення-рішення №0000/13932/2405, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 239481,36 грн основного платежу та 59870,34 грн штрафних фінансових санкцій в зв`язку з порушенням п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України; податкове повідомлення-рішення №0000/13930/2405, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 19956,78 грн основного платежу та 4989,20 грн штрафних фінансових санкцій в зв`язку з порушенням п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України; податкове повідомлення-рішення №0000/13934/2405, яким до позивача застосовано 7100 грн штрафних санкцій в зв`язку з порушенням пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України; податкове повідомлення-рішення №0000/13935/2405, яким до позивача застосовано 1020 грн штрафних санкцій в зв`язку з порушенням п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України; податкове повідомлення-рішення №0000/13923/2405, яким до позивача застосовано 340 грн штрафних санкцій в зв`язку з порушенням пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України (ПК України).

Підставою для проведення перевірки у наказі № 457-п від 24 червня 2024 р. зазначені: п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст. 78, п.79.1 ст. 79 ПК України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК).

Пунктом 78.1.2 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (п.п.78.1.2).

Згідно п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2).

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3).

Щодо наявності підстав для призначення і проведення документальної позапланової невіїзної перевірки позивача, як платника податків.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, Державна податкова служба України листом №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 повідомила Головні управління ДПС в областях, у тому числі Головне управління ДПС у Кіровоградській області, про отримання від Національного банку України інформації щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 20023 році (а.с.114).

Цим листом Державна податкова служба України визначила наступний алгоритм дій для Головних управлінь ДПС в областях:

1) забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларацій про майновий стан та доходи за звітний (податковий) 2023 рік та залучення до декларування зазначених платників податків;

2) у разі не подання Декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України;

3) у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів;

4) в разі невиконання платниками податків податкового обов`язку здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.

Зазначений лист надійшов до Головного управління ДПС у Кіровоградській області 27.03.2024 і був зареєстрований за №945/8.

Згідно п.п.49.18.4 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Таким чином, строк подачі декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) 2023 рік - до 01 травня 2024 р. включно за умови наявності на це підстав.

Головне управління ДПС у Кіровоградській області не надало суду доказів направлення/вручення позивачу як платнику податків повідомлення про обов`язок подання декларацій про майновий стан та доходи за звітний (податковий) 2023 рік та залучення до декларування зазначених платників податків.

В апеляційній скарзі вказано на те, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області на адресу платника податків ОСОБА_1 було направлено запрошення до Благовіщенської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області №2904/6/11-28-07-08/ від 28.03.2024 з питання подання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, яке отримано ним особисто 03.04.2024, однак у додатках до відзиву на позовну заяву зазначено лише про докази направлення запрошення (п. 6 додатку) - ( а.с.52). Таким доказом є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення кореспонденції позивачу Благовіщенською ДПІ (а.с.72). Однак це рекомендоване повідомлення не є доказом направлення саме повідомлення про обов`язок подачі декларації про майновий стан, оскільки останнє, як зазначено вище, відповідачем суду надано не було.

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже, обов`язок щодо надання доказів у даній справі покладений процесуальним законом саме на відповідача.

Згідно частини 8 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Наслідком неподання відповідачем до суду першої інстанції повідомлення позивача про обов`язок подачі декларації про майновий стан за 2023 рік є висновок про відсутність такого повідомлення.

03 травня 2024 р. Головне управління ДПС у Кіровоградській області направило позивачу запит про надання інформації та її документальне підтвердження щодо надходження коштів на розрахунковий рахунок, зокрема, договори, квитанції, виписки банку, тощо (а.с.77,78).

Колегія суддів звертає увагу, що у зазначеному запиті відсутні будь-які посилання на банківські установи, номери розрахункових рахунків, інформацію по яким мав надати позивач.

За приписами п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити: 1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Колегія суддів вважає, що зміст наведеного вище запиту не відповідає вимогам п.73.3 ст. 73 ПК України внаслідок не конкретизації інформації, яка запитується.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що Державна податкова служба України лише 21.08.2024 листом № 23858/7/99-00-24-04-03-07 направила Головним управлінням ДПС в областях відомості щодо номерів рахунків та банків, в яких вони відкриті, для використання під час здійснення заходів податкового контролю з метою належного відпрацювання територіальними органами ДПС інформації Національного банку України щодо отримання фізичними особами у 2023 році доходів (а.с.150).

Тобто, на час проведення перевірки та складання акту перевірки (19.08.2024) відповідач не мав жодної інформації щодо рахунків, відкритих позивачем у банківських установах, щодо надходження на ці рахунки грошових коштів, а також даних щодо осіб, які здійснювали переказ коштів на рахунки позивача.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із доводами позивача про те, що акт перевірки не містить інформації та доказів на підтвердження порушення ним податкового законодавства.

Суд першої інстанції також звернув увагу на те, що стаття 165 ПК України визначає перелік доходів, які загального до місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, тобто закон передбачає випадки, коли, зокрема, грошові надходження на користь платника податку, не включаються до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, що дає підстави для висновку про відсутність в Податковому кодексу норми щодо безумовного оподаткування усіх доходів фізичної особи не залежно від їх правової природи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, податковий орган в кожному конкретному випадку під час прийняття рішення про визначення грошового зобов`язання платнику податків зобов`язаний здійснити перевірку та аналіз отриманих ним доходів на предмет їх цільового призначення для виключення підстав, визначених статтею 165 Податкового кодексу України, яка передбачає перелік видів доходів, що не включаються до загального до місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Таких дій відповідач при проведенні перевірки не вчинив, обмежившись констатацією отриманого позивачем доходу на підставі загальної інформації Державної податкової служби України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким колегія суддів погоджується, про невстановлення об`єкта оподаткування, оскільки акт перевірки, як зазначено вище, складений без встановлення та дослідження рахунків позивача, руху на них грошових коштів, джерела їх надходження та підстави для їх перерахунку.

Отримані судом першої інстанції докази під час розгляду справи, у тому числі, витяги з рахунків позивача у банківських установах, не можуть, на переконання колегії суддів, бути доказами правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки вони отримані поза межами податкової перевірки. Колегія суддів також звертає увагу, що метою адміністративного судочинства України є захист порушених прав, у тому числі, фізичних осіб, а не усунення недоліків в діяльності суб`єктів владних повноважень з метою легалізації їх рішень, дій чи бездіяльності.

Відтак, спірні податкові повідомлення-рішення обґрунтовано скасовані судом першої інстанції, як протиправні.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, тому не є підставами, визначеними статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженого судового рішення.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 р. в адміністративній справі №340/6804/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 листопада 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий