Справа № 160/29034/25
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0182/111/2025
У Х В А Л А

Іменем України

26.11.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу №16 у м. Нікополі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №10 від 21.02.2024 року про примусове видворення з України, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського окружного адміністративного суду зі згаданим вище позовом, та просить визнати протиправним та скасувати рішення Відділу №16 у м. Нікополі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №10 від 21.02.2024 року, зобов`язати відповідача утриматись від подальших дій щодо примусового видворення, а також повторно розглянути його правовий статус з урахуванням обставин справи.

Ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду 13.10.2025 року дану справу направлено за територіальною підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 10.11.2025 року справу розподілено на розгляд судді Рунчевої О.В.

До матеріалів позову позивачем долучено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що він перебуває в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, не має доходу чи майна, та не може самостійно забезпечити оплату судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (із наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведеної статті Закону України «Про судовий збір» вказує, що нею визначено вичерпний перелік умов за яких особі, яка звертається з позовом до суду, може бути відстрочено чи розстрочено сплату судового збору на певний строк, зменшено розмір судового збору чи звільнено від його сплати.

Водночас єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій (відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення розміру судового збору чи звільнення від його сплати) є врахування ним майнового стану сторони. А обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 77, 133 КАС України покладається на заінтересовану сторону.

Як слідує зі змісту клопотання, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність в нього доходів.

Водночас позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його майновий/фінансовий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини не можуть бути підставою для його задоволення в силу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при зверненні до суду із зазначеним позовом позивач відповідно до Закону України "Про судовий збір" повинен сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу №16 у м. Нікополі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №10 від 21.02.2024 року про примусове видворення з України - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя: О. В. Рунчева