Справа № 260/5620/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2025 року м. Ужгород№ 260/5620/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного податкового університету (вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, 08201, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника Поповича Михайла Володимировича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного податкового університету (далі - відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправними дії Державного податкового університету, які полягають у занижені сум надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, надбавки за безперервний стаж служби 90% ОСОБА_1 у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49 станом на 05.03.2019;

2) зобов`язати Державний податковий університет підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у якій зазначити розмір:

- надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, розрахованої у порядку, передбаченому Указами Президента України від 22.03.2002 №288, від 20.06.2002 №575, тобто у розмірі 100 відсотків від сум посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49;

- надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, розрахованої у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 №2288, тобто у розмірі 50 відсотків від сум посадового окладу та окладу за спеціальним званням станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49;

- надбавки за безперервний стаж служби 90%, розрахованої у порядку, передбаченому Указом Президента України від 12.07.2003 №595 «Про поширення чинності Указу Президента України від 24 квітня 2003 року №370 на осіб начальницького складу податкової міліції» та постановою Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», тобто у розмірі 90% від сум посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, доплати за науковий ступінь, надбавки за вчене звання професора, надбавки за почесне звання «Заслужений», надбавки за особливості проходження служби та премії, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 р. №49, станом на 05.03.2019; а також надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, обчисленої виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49; і надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, обчисленої виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 у справі №260/6750/24 Державний податковий університет зобов`язано доповнити довідку №334 від 28.08.2021 усіма передбаченими надбавками та направити оновлені дані до пенсійного органу. Виконуючи рішення, Університет видав довідку №49 від 04.03.2025, однак замість застосування окладів станом на 05.03.2019 неправомірно розрахував надбавки, виходячи зі значно нижчих окладів із грошового атестата 2005 року. Просить задовольнити позов.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, через систему «Електронний суд», надав відзив на позовну заяву, у якому, вказуючи про хибність та необґрунтованість вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову зазначає, що відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або державну пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах встановлених законодавством для поліцейських. В п. 6 Постанови КМУ №704 передбачено які саме види грошового забезпечення застосовуються до такої категорії осіб при перерахунку пенсії.

Разом з тим, у поданому до суду відзиві представник відповідача вказує на зловживання позивачем процесуальними правами, а саме подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох аналогічних позовів з аналогічним предметом і з аналогічних обставин, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Зазначає, що позивач у позовній заяві не зазначив про факт наявності подання позовної заяви до Університету державної фіскальної служби України (правонаступником якого є відповідач) та Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, справа №320/6377/19, та подання позовної заяви до Державного податкового університету про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, справа №260/6750/24.

Відповідач у відзиві зазначає, що Університет, як державна установа, зобов`язаний діяти лише у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, і не може видавати довідки поза встановленими нормативними межами. Водночас Державний податковий університет виконав рішення суду та надав оновлену довідку, доповнену передбаченими рішенням складовими.

Представник позивача, через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач безпідставно посилається на зловживання позивачем процесуальними правами, однак ці доводи вже були предметом розгляду та спростовані судом у справі №260/6750/24, якою зобов`язано включити до довідки №334 від 28.08.2021 надбавку 100%, надбавку за інтенсивність 50% та надбавку за безперервний стаж 90%, що виплачувались позивачу та з яких сплачувався ЄСВ. Нинішні твердження відповідача є повторною недобросовісною спробою підмінити предмет спору, який виник виключно в межах судового контролю за виконанням рішення від 17.01.2025, оскільки університет, замість обчислення призначених судом надбавок відповідно до Закону №2262-XII, Указів Президента та постанов КМУ - на підставі підвищених окладів станом на 05.03.2019, здійснив їх розрахунок за застарілими окладами з грошового атестата 2005 року, що свідчить про неналежне виконання рішення суду, попри формальне твердження відповідача про повне його виконання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , звільнений у відставку наказом Національної академії ДПС України від 10 січня 2005 року № 8-к з 12 січня 2005 року, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» від 09.04.92 №2262-XII та з 13.01.2005 перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області; є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС (1 категорія) та інвалідом війни 3 групи; його пенсія з 2022 року виплачується на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 28.08.2021 №334 станом на 05.03.2019.

Закарпатським окружним адміністративним судом 17 січня 2025 року винесено рішення по справі №260/6750/24, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного податкового університету.

Зокрема, визнано протиправними дії Державного податкового університету щодо відмови доповнити видану довідку №334 від 28.08.2021 року наступними складовими: надбавкою 100% від суми місячного грошового забезпечення; надбавкою за інтенсивність та досягнення у праці - 50%; надбавкою за безперервний стаж служби - 90%; пенсійною доплатою за невикористання пенсії, перелік та розмір, яких визначено у грошовому атестаті №23 під час призначення пенсії; зобов`язано Державний податковий університет доповнити довідку №334 від 28.08.2021 року, видану ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року наступними складовими: надбавкою 100% від суми місячного грошового забезпечення; надбавкою за інтенсивність та досягнення у праці - 50%; надбавкою за безперервний стаж служби - 90% та пенсійною доплатою за невикористання пенсії, перелік та розмір яких визначено у грошовому атестаті №23 при призначенні пенсії, та направити таку до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області для здійснення відповідного перерахунку пенсії.

Виконуючи вказане рішення суду, Університет підготував довідку від 04.03.2025 №49 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в яку включив вказані в рішенні суду надбавки.

Однак, замість розрахунку зазначених надбавок у встановлений нормативно- правовими актами спосіб, тобто виходячи з підвищених окладу за посадою та окладу за військовим (спеціальним) званням, зазначеними у довідці №49 (станом на 05.03.2019), присуджені надбавки було розраховано виходячи посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, зазначених у грошовому атестаті від 12.01.2005 №23, тобто двадцятирічної давності, які на час підготовки довідки №49 неодноразово підвищувалися.

12.03.2025 року представник позивача звернувся до Університету із заявою, в якій просив виконати рішення суду з урахуванням Указів Президента України та постанови Кабінету Міністрів України, якими регламентовано механізм та порядок нарахування цих надбавок, зокрема провести розрахунок присуджених додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням станом на 05.03.2019, зазначених у довідці №49.

Листом від 19.03.2025 №797/01-23 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду у справі №260/6750/24 Університет здійснив такі дії: сформував оновлену довідку про розмір грошового забезпечення (від 04.03.2025 №49), що враховуються для перерахунку пенсій та супровідний лист до неї (від 04.0З.2025 №678/01-23), якi направленi до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.».

Не погоджуючись із обчисленням зазначених надбавок, позивач 20.03.2025 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за належним виконанням рішення суду від 17 січня 2025 року у справі №260/6750/24.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні цієї заяви суд зазначив, що питання щодо визначення самого розміру тих складових грошового забезпечення, на які посилається позивач у заяві і які, на його думку, визначені відповідачем неправомірно, не досліджувалося судом під час ухвалення рішення за наслідками розгляду справи №260/6750/24, а відтак такі обставини не можуть досліджуватися судом при розгляді заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, з наданням їх правової оцінки.

Також, судом зазначено, що дії відповідача після виконання судового рішення, з якими не погоджується позивач, можуть свідчити про наявність нового спору між сторонами і позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом таких своїх прав та інтересів з окремим адміністративним позовом щодо визнання протиправними дій Державного податкового університету.

Вважаючи протиправними дії відповідача та враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на їх забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, та податковій міліції, є Закон України №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом перерахунку призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій регулює стаття 63 Закону №2262-ХІІ.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до вимоги ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, скасовуючи спірні набавки і доплати позивача, які входили в грошове утримання під час роботи та призначення пенсії, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідач ототожнив акт перерахування пенсії з актом призначення пенсії і всупереч ст. 22 Конституції України, ч. 15 та ч. ч. 7-10 ст. 43 Закону №2262.

Закріплені Конституцією права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законодавчих актів, а звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Так, в Рішенні Конституційного Суду України (далі КСУ) від 5 квітня 2001 року зазначено, що принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, закріплений також в ч. 1. ст. 58 Конституції України означає, що дія законів та інших нормативно-правових актів, які не розширюють, а звужують права громадян, не можуть поширюватись на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності нових законів чи інших нормативно-правових актів.

Частина 7 п. 2.2, мотивувальної частини Рішення КСУ від 20.12 2016р. №7-рп/2016 встановлює, що при перерахунку пенсії слід застосовувати спеціальні конституційні та інші норми, які визначають умови та підстави встановлені саме для «перерахунку пенсії». Останні відрізняються від норм, що регулюють правовідносини з «призначення пенсії» тим, що ні нове законодавство ні посадові особи, що перераховують пенсію не мають права скасувати або звузити соціальні гарантії та права, набуті під час призначення пенсії.

Отже, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян, які мають право на додаткові гарантії соціального захисту з боку держави. До них, зокрема відносяться і громадяни, які відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, серед яких визначені і працівники податкової міліції, (рішення КСУ від 6 липня 1999 р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Рішення КСУ №7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України (далі ВСУ) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч. 7 статті 43, першого речення ч. 1 статті 54 Закону №2262 вказано на безумовний пріоритет гарантій соціальної захищеності осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на призначення пенсії за даним Законом. КСУ наголошує, що ці гарантії соціальної захищеності не можуть бути скасовані чи звужені під приводом економічної доцільності чи під приводом інших соціально-економічних обставин. Цей пріоритет розповсюджується як на час проходження служби, так і після її закінчення, основну частину якої позивач працював у практичних оперативних підрозділах органів внутрішніх справ. Зумовлено це, насамперед тим, що така служба, пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, ненормованим робочим часом, обмеженнями, пов`язаними з режимом таємності, підвищеними вимогами до дисципліни, тощо, а це, згідно вимог Конституції, повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, як під час служби, так і після її закінчення (Рішення КСУ №5-рп/2002).

Розуміння сутності соціальних гарантій працівників відзначених органів відповідно до згаданих рішень КСУ означає, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено пожиттєво, у т. ч. і шляхом внесення змін до законодавства, яке виникає після призначення пенсії.

Отже, відповідач, всупереч вказаним нормам Конституції України та рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ВСУ щодо офіційного тлумачення положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №4-рп/2015 від 13.05.2015, в якому відзначено, що аналіз положень Закону № 2262 вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення співробітників податкової міліції, які враховуються, як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій видав довідку №49 від 04.03.2025 року, не включивши до неї спірні складові, а саме з розрахунку зазначених надбавок виходячи з підвищених окладу за посадою та окладу за військовим (спеціальним) званням, зазначеними у довідці №49 (станом на 05.03.2019), присуджені надбавки було розраховано виходячи посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, зазначених у грошовому атестаті від 12.01.2005 №23, які на час підготовки довідки №49 неодноразово підвищувалися

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про протиправність дій відповідача у занижені сум надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, надбавки за безперервний стаж служби 90% ОСОБА_1 у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49 станом на 05.03.2019, то з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача доповнити довідку №49 від 04.03.2025 року, видану ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року наступними складовими: надбавкою 100% від суми місячного грошового забезпечення; надбавкою за інтенсивність та досягнення у праці - 50%; надбавкою за безперервний стаж служби - 90% та пенсійною доплатою за невикористання пенсії, перелік та розмір яких визначено у грошовому атестаті №49 при призначенні пенсії, та направити таку до Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області для здійснення відповідного перерахунку пенсії.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Інші доводи відповідача по суті спірних правовідносин суд вважає спростованими вищенаведеними висновками.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного податкового університету (вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, 08201, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державного податкового університету, які полягають у занижені сум надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, надбавки за безперервний стаж служби 90% ОСОБА_1 у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49 станом на 05.03.2019 р..

3. Зобов`язати Державний податковий університет підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у якій зазначити розмір:

- надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, розрахованої у порядку, передбаченому Указами Президента України від 22.03.2002 №288, від 20.06.2002 №575, тобто у розмірі 100 відсотків від сум посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49;

- надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, розрахованої у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 №2288, тобто у розмірі 50 відсотків від сум посадового окладу та окладу за спеціальним званням станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49;

- надбавки за безперервний стаж служби 90%, розрахованої у порядку, передбаченому Указом Президента України від 12.07.2003 №595 «Про поширення чинності Указу Президента України від 24 квітня 2003 року №370 на осіб начальницького складу податкової міліції» та постановою Кабінету міністрів України від 30 серпня 2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», тобто у розмірі 90% від сум посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, доплати за науковий ступінь, надбавки за вчене звання професора, надбавки за почесне звання «Заслужений», надбавки за особливості проходження служби та премії, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 р. №49, станом на 05.03.2019; а також надбавки 100% від суми місячного грошового забезпечення, обчисленої виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49; і надбавки за інтенсивність та досягнення у праці 50%, обчисленої виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням станом на 05.03.2019, вказаних у довідці про розмір грошового забезпечення від 04.03.2025 №49.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець