Справа № 640/667/22
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2025 року м. Київ Справа № 640/667/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження заяви сторін щодо виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, у якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень Адміністрації Держспецзв`язку щодо відмови нарахування та виплати грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, грошову компенсацію за щорічну основну та додаткову відпустки та матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із незаконним звільненням зі служби протиправною.

2. Стягнути з Адміністрації Держспецзв`язку 138 366, 48 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят шість) гривень 48 коп. з яких:

- 85 828,98 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 98 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- 34 158,00 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят вісім) гривень 00 коп. основної та додаткової відпусток;

- 18 379,50 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 50 коп. матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

3. Стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.06.2021 по день фактичного розрахунку виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення, який становить 557, 45 грн. за день.

4. Зобов`язати відповідача здійснити нарахування та сплату з цих сум розміру військового збору.

16.08.2022, ОСОБА_1 подала до суду уточнення позовних вимог у якому просить:

1. Стягнути з Адміністрації Держспецзвязку на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу та час затримки виконання рішення з урахуванням індексації грошового забезпечення за весь час невиплати грошового забезпечення, що підлягало виплаті у сумі 287 426 грн. (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста двадцять шість) гривень.

2. Стягнути з Адміністрації Держспецзвязку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі дні невикористаних відпусток основної та додаткової у сумі 34 158,00 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят вісім) гривень основної та додаткової відпусток.

3. Стягнути з Адміністрації Держспецзвязку на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань у сумі 18 379,50 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 50 коп.

4. Зобов`язати Адміністрацію Держспецзв`язку зарахувати ОСОБА_1 час вимушеного прогулу з 31.12.2015 по 05.04.2017 року у загальну вислугу років та до вислуги у відповідному званні, встановленого для присвоєння чергового звання.

5. Зобов`язати Адміністрацію Держспецзв`язку зарахувати ОСОБА_1 період з 08.02.2014 по 31.12.2015 (час перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що передував незаконному звільненню) у загальну вислугу років та до вислуги у відповідному званні, встановленого для присвоєння чергового звання.

6. Зобов`язати відповідача здійснити сплату з суми грошового забезпечення, що підлягає стягненню, всіх необхідних податків та зборів.

7. Зобов`язати відповідача подати до Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві відомості за весь період проходження служби, зокрема з 24.09.2012 по 31.05.2021.

8. Стягнути з Адміністрації Держспецзвязку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.06.2021 по день фактичного розрахунку виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення, який становить 557, 45 грн. за день.

9. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення усієї суми грошового забезпечення, що підлягає стягненню з урахуванням індексації грошового забезпечення за весь час невиплати грошового забезпечення, що підлягало виплаті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа була надіслана Окружним адміністративним судом міста Києва 19.09.2023 до Київського окружного адміністративного суду за належністю та 19.09.2023 матеріали адміністративного позову отримані і протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.09.2023 справа розподілена судді Войтович І.І.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у даній справі адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме :

- стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме з 01.01.2016 по 04.04.2017, у розмірі 48 324,15 грн. (сорок вісім тисяч триста двадцять чотири гривні 15 копійок) без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати;

- стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час затримки виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.12.2016 у справі №826/3962/16, а саме з 21.12.2016 по 04.04.2017, у розмірі 11 045,52 грн. (одинадцять тисяч сорок п`ять гривень 52 копійки) без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати;

- стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 суму грошової компенсації за 30 днів основної щорічної відпустки та 20 днів додаткових відпусток за 2019-2020 роки у розмірі 34 594,00 грн. (тридцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок) без урахування податків і зборів;

- стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік, розмір якої розраховується на підставі середньої заробітної плати (місячного грошового забезпечення), встановленої за період з 01.07.2013 по 31.08.2013 у розмірі 3375,00 грн. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок) без урахування податків і зборів;

- зобов`язано Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України зарахувати ОСОБА_1 час вимушеного прогулу з 01.01.2016 по 04.04.2017 у загальну вислугу років та до вислуги у відповідному званні, встановленого для присвоєння чергового звання;

- стягнуто з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.06.2021 по 19.01.2023 у розмірі 48 324,15 грн. (сорок вісім тисяч триста двадцять чотири гривні 15 копійок) без урахування податків і зборів.

Зокрема, вищенаведеним судовим рішенням допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Адміністрації Держспецзв`язку на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати.

21 квітня 2025 року Адміністрацією Держспецзв`язку подано до суду заяву щодо негайного виконання судового рішення, в якій, зокрема, зазначено, що, відповідно до платіжної інструкції від 18.04.2025 № 562, здійснено виплату ОСОБА_1 в розмірі 4403, 45 грн.

Разом з тим, 10.06.2025 до суду надійшла заява позивача, в якій позивач не погоджується з правильністю розрахунку індексації суми грошового забезпечення, що підлягала стягненню за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн.

В обґрунтування своїх доводів, позивач зазначає, що допущене до негайного виконання рішення суду у даній справі в частині стягнення з Адміністрації Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати - підлягало виплаті з урахуванням індексації цієї виплати, тобто 3 375 грн. необхідно було проіндексувати відповідно до норм Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 з урахуванням місяця виплати індексації (квітень 2025 року) та базового місяця (вересень 2011 року).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 року витребувано від відповідача в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку належним чином завірені докази, а саме:

- документи та письмові пояснення із детальним описом порядку здійснення розрахунку індексації суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. з відповідним посиланням на нормативно-правові акти, які були використані під час розрахунку.

19.09.2025 року до Адміністрації Держспецзв`язку через підсистему «Електронний суд» надіслано ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 щодо витребування від Адміністрації Держспецзв`язку доказів.

На виконання вищезазначеної ухвали суду Адміністрацією Держспецзв`язку направлено до суду заяву про виконання ухвали суду (вихідний № 18/01-22829/2025/ВН від 24.09.2025), в якій відповідач в обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.

При визначенні базового місяця для проведення індексації визначено вересень 2013 року, оскільки у цьому місяці у позивача відбулися суттєві зміни у збільшенні нарахуванні грошового забезпечення приріст склав 98,25 грн (65,50 + 32,75), а саме: 65,50 грн позивачу встановлена виплата вислуги років (5%) з 24.09.2013; 32,75 грн збільшилася надбавка до розрахунку яких входить вислуга років (надбавку за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу).

Отже, використовуючи калькулятор індексації заробітної плати сума з урахуванням індексації виплати визначеної судом, на переконання відповідача, складає 4470,51 грн, а сума до виплати склала 4403,45 грн (3375,00 (сума грошового забезпечення за один місяць, визначена судом) + 1095,51 (розрахунок суми індексації) 67,06 (військовий збір)).

При цьому, суд вказує, що клопотання про постановлення окремої ухвали, заявлене позивачем, підлягає залишенню без задоволення з мотивів його необґрунтованості (не доведено наявність підстав для застосування положень п. 3 ч. першої статті 149 КАС України), оскільки відповідачем своєчасно виконано вимоги ухвали суду від 18.09.2025 у цій справі.

Судом також встановлено, що, не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними ним в заяві від 24.09.2025 року, позивачем направлено до суду заперечення проти правомірності розрахунків, проведених відповідачем у зв`язку з їх хибністю, відсутністю дискреційних повноважень у суб`єкта владних повноважень щодо встановлення базового місяця для обчислення індексації та неправильного застосування Закону № 1282-XII та Порядку №1078.

В обґрунтування своєї позиції позивач, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, наголосила, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займала позивач. Відповідно, як стверджує позивач, зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу. Тобто, збільшення надбавок позивача у?вересні 2013?році не може бути підставою для встановлення нового базового місяця.

При цьому, на переконання позивача, базовим місяцем має бути вересень?2011?року, тобто тоді, коли востаннє підвищувалися посадові оклади згідно з постановою Кабінету Міністрів України?№?917.

Суд зазначає про розгляд заяв сторін у відповідні процесуальні строки враховуючи навантаження у роботі судді.

Розглянувши письмові заяви та докази сторін суд вказує про наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до частини другої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина п`ята статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із статтею 382-382-3 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в такій справі.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи стосовно виконання судового рішення, в частині яка підлягала негайному виконанню, суд встановив протиправність дій відповідача при виконанні судового рішення у даній справі щодо проведеного розрахунку індексації суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць, який склав у розмірі 1095,51 грн.

Правові висновки суду ґрунтуються на наступному.

Спір виник щодо правильності проведення індексації грошового забезпечення за один місяць вимушеного прогулу у розмірі 3 375 грн, допущеного до негайного виконання рішенням суду від 10.04.2025.

Відповідач визначив базовим місяцем вересень 2013 року, а позивач наполягає на вересні 2011 року в якості базового місяця (місяць фактичного підвищення посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 917 від 31.08.2011).

При цьому, суд зазначає, що механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (постанова Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078» (далі - Порядок №1078, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття базовий місяць. Так, базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Так, до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд вже звертав увагу у пункті 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21.

9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі також - Постанова №1013).

Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови №1013, мета цього акту полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Пунктом 2 Постанови №1013 були внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеної Пояснювальної записки, ці зміни передбачали:

- «здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну «базовий місяць»;

- «зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади)».

Крім цього, за змістом пунктів 1, 3 Постанови №1013, було встановлено, що:

- підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

- підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

За змістом пункту 6 постанови №1013 цей акт застосовується з 1 грудня 2015 року.

Отже, Постановою №1013 з 1 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Пунктом 3 цієї постанови вирішено підвищити розміри посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також переглянути постійні додаткові виплати, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року.

За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників.

У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою №1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови №1013 дають суду підстави дійти висновку про те, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 1 грудня 2015 року.

Водночас норми Постанови №1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для них «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 58 постанови від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21, пункті 62 постанови від 22 березня 2023 року у справі №380/1730/22 з подібними правовідносинами.

Разом з цим, до числа основних змін, які внесені Постановою №1013 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, окремими положеннями яких установлено таке:

- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз викладених положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою №1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 1 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож, з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.04.2024 р. у справі №380/2263/22.

З 1 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку вона займала.

Системний спосіб тлумачення приписів Постанови №1013, у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, дають суду підстави дійти висновку про те, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 1 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 з подібними правовідносинами.

На тлі цього суд зауважує, що дотепер посадові оклади військовослужбовців визначалися постановами Кабінету Міністрів України. У період спірних правовідносин (2007-2018 роки) таких постанов було дві.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», соціальний та правовий захист військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших законів.

Так, 15.11.2006 року, відповідно до Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», Кабінет Міністрів України прийняв постанова №1588 «Про грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу та умови оплати праці працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації». Дана постанова набрала чинності з 01.01.2007 року.

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації складається з грошового утримання та додаткових видів грошового забезпечення і визначається залежно від посади, спеціального звання, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

До грошового утримання належать посадовий оклад та оклад за спеціальним званням, до додаткових видів грошового забезпечення надбавки до грошового утримання і посадового окладу, доплати, одноразова та щомісячна винагорода, матеріальна і грошова допомога та премія.

Пунктом 2 вказаної постанови затверджено схеми посадових окладів та окладів за спеціальними званнями осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатками 1-3.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

31.08.2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №197 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від 15.11.2006 року №1588 «Про грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу та умови оплати праці працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації».

Лише з прийняттям постанови Кабінетом Міністрів України від 31.08.2011 року №917, яка набрала чинності з 01.09.2011 року, дію постанови №1294 було поширено на військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. У зв`язку з цим, постанову №1294 було доповнено додатками №30 (згідно з постановою Кабінету Міністрів України №917 від 31.08.2011 року; із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №395 від 03.09.2014 року) та №31 (згідно з постановою Кабінету Міністрів України №917 від 31.08.2011 року; в редакції постанови Кабінету Міністрів України №395 від 03.09.2014 року).

Таким чином, у період з 01.01.2007 року по 31.08.2011 року розмір посадових окладів осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації визначався постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2006 року №1588 «Про грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу та умови оплати праці працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», а у подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у додатку №30 якої зазначено схему посадових окладів осіб офіцерського складу Адміністрації та територіальних органів Держспецзв`язку за основними типовими посадами.

Відповідно до Схеми посадових окладів осіб начальницького складу Держспецзв`язку за основними типовими посадами (додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2006 № 1588), яка набрала чинності 01 січня 2007 року (пункт 9 постанови КМУ №1588) посадовий оклад головного спеціаліста був встановлений у розмірі 1150 грн.

Відповідно до Схеми посадових окладів осіб середнього і старшого начальницького складу Адміністрації та регіональних органів Держспецзв`язку за основними типовими посадами (додаток 30 до постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294), посадовий оклад головного спеціаліста був встановлений у розмірі 1150-1200 грн.

Враховуючи вищезазначене та порівнюючи розміри посадових окладів, зазначені у Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2006 № 1588 «Про грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу та умови оплати праці працівників Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації», яким визначено Схему посадових окладів осіб начальницького складу Держспецзв`язку за основними типовими посадами та у додатках 30 до постанови КМУ № 1294, зокрема в якому визначена Схема посадових окладів осіб середнього і старшого начальницького складу Адміністрації та регіональних органів Держспецзв`язку за основними типовими посадами, суд дійшов висновку, що посадовий оклад головного спеціаліста Адміністрації Держспецзв`язку та регіональних органів Держспецзв`язку за період з 01.01.2007 по 01.09.2011 фактично змінився з 1150 гривень на 1150-1200 гривень, а отже посадовий оклад головного спеціаліста був змінений з 01 вересня 2011 року.

Суд враховує, що постановою КМУ № 917 посадовий оклад головного спеціаліста змінився, отже був встановлений. Внесеними відповідно до постанови КМУ № 917 змінами у постанову КМУ № 1294 було поширено дію постанови КМУ № 1294 на осіб рядового та начальницького складу Держспецзв`язку зі зміною посадового окладу головного спеціаліста.

Від вересня 2011 року посадовий оклад головного спеціаліста у межах спірних правовідносин щодо вимушеного прогулу у період з 01.01.2016 по 05.04.2017 року - не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Як зазначалося вище, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абз.5 п.5 Порядку №1078).

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. При цьому, проаналізувавши вказані вище положення Порядку №1078, суд зауважує, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. Лише зростання посадового окладу впливає на його початок.

Суд погоджується, що, враховуючи, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 допущено до негайного виконання у справі № 640/667/22 в частині стягнення з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати, враховуючи що в судовому порядку вимушений прогул було встановлено у період з 01.01.2016 по 04.04.2017, то остання зміна окладу за посадою, яку займала позивач відбулось 01 вересня 2011 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 917 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Стосовно дискреційних повноважень, то Верховний Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені статтями 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пунктами 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, суд дійшов висновку про те, що повноваження відповідача стосовно визначення вересня 2013 року місяцем підвищення доходу позивача, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць не є дискреційними.

Цей висновок пояснюється тим, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач.

Відповідно зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу позивача.

Відтак, відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займала позивач.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20 та ін., стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Отже, заявлені вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо застосування вересня 2013 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за час вимушеного прогулу включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення вересень 2011 року підлягають задоволенню.

Надана позивачем електронна калькуляція розрахунку індексації суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. є належним доказом в розумінні процесуального законодавства, відтак приймається судом до уваги.

Зокрема, наведена калькуляція розміру індексації відповідає розрахункам калькулятора індексації заробітної плати, який базується на арифметичних формулах і розміщений, зокрема, за наступним посиланням : https://services.dtkt.ua/calculators/salary.

Відповідно до наведеної позивачем калькуляції базовим місяцем (місяць підвищення окладу) визначено вересень 2011 року, а місяцем індексації вказано квітень 2025 року, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць зазначена в розмірі 3 375,00 грн., відтак суд дійшов висновку про правомірність визначення суми індексації в розмірі 10 570, 75 грн, а не 1 095,51 грн., як помилково було розраховано відповідачем та сплачено на користь позивача.

Разом з тим, беручи до уваги, що індексація має виключно компенсаційний характер і покликана лише відшкодовувати втрату купівельної спроможності доходу, її розмір у 10 570,75 грн при визначеній сумі грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць, що становить 3 375 грн, є очевидно неспівмірним та економічно необґрунтованим, а тому не може вважатися таким, що відповідає компенсаційному призначенню індексації.

Відтак, з огляду на компенсаційний характер індексації та необхідність її співмірності із доходом суд вважає обґрунтованим визначення індексації у сумі 1 700 грн як такої, що відповідає реальному рівню втрати купівельної спроможності доходу.

Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показників.

Як встановлено судом вище, відповідно до платіжної інструкції від 18.04.2025 №562, відповідачем здійснено виплату ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 1 095,51 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для додаткової виплати відповідачем суми індексації грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 604,49 грн. (1 700,00 - 1 095,51).

Щодо заявленої вимоги про зобов`язання Адміністрації Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення допущеного до негайного виконання рішенням суду у справі № 640/667/22 в частині стягнення з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. без урахування податків і зборів та з урахуванням індексації цієї виплати із застосуванням базового місяця вересень 2011 року за весь час затримки виплати за період з 11.04.2025 року по день її фактичної виплати суд, за результатами її розгляду, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивачем не доведено наявність станом на час розгляду її заяви протиправних дій відповідача стосовно відмови у виплаті індексації грошового забезпечення у спосіб, визначений судом, враховуючи, що на виконання рішення суду у справі № 640/667/22 відповідачем все ж таки була виплачена індексація грошового забезпечення у встановлені строки, хоч і в неналежному розмірі.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 73-77, 248, 253, 371, 382-382-3, 256 Кодексу адміністративного судочинство України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Адміністрації Держспецзв`язку щодо виплати суми грошового забезпечення, допущеного до негайного виконання рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 640/667/22 в частині стягнення з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок) з урахуванням індексації цієї виплати без застосування базового місяця вересень 2011 року.

3. Зобов`язати Адміністрацію Держспецзв`язку провести перерахунок і доплату індексації грошового забезпечення, допущеного до негайного виконання рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 640/667/22 в частині стягнення з Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3 375,00 грн. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок) з урахуванням індексації цієї виплати із застосуванням базового місяця вересень 2011 року.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Войтович І. І.