Справа № 755/20927/25
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/720/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"20" листопада 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позов передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху.

Підставами для залишення позову без руху визначено пропуск процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом та необґрунтованість клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, а також відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачу встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - не більш як десять днів з часу отримання позивачем копії ухвали.

Згідно із частиною одинадцятою статті 251 КАС України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 251 КАС України).

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року про залишення позову без руху доставлено до електронного кабінету позивача ОСОБА_1 03 листопада 2025 року о

21-50 год., про що свідчить довідка від 03 листопада 2025 року про доставку електронного документу, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2025 року про залишення позову без руху вручено позивачеві 04 листопада 2025 року.

Крім цього, на виконання вимог статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвалу про залишення позову без руху від 31 жовтня 2025 року внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

13 листопада 2025 року (вхід. № 69243) позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив квитанцію від 13 листопада 2025 року № 8396-9383-1374-8562 про сплату судового збору у розмірі 484,48 грн, а також для відстеження руху оскаржуваної постанови надав паперову копію інформації із сервісу «Трекінг» оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про поштове відправлення № 316.

Вивчивши зміст заяви про усунення недоліків, суд зазначає таке.

Положеннями частин першої, другої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Також, відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувану постанову серії ААВ № 11681401 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України винесено 29 липня 2025 року. Таким чином, десятиденний строк на оскарження такої постанови тривав до 08 серпня 2025 року (включно).

Позов подано до суду 23 жовтня 2025 року (вхід. від 27 жовтня 2025 року № 64582), тобто з пропуском встановленого статтею 286 КАС України 10-денного строку звернення до суду з відповідної заявою.

Обґрунтовуючи поважність пропуску встановленого законом процесуального строку звернення до суду позивач ОСОБА_1 зазначив, що про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався із мобільного застосунку «Дія». 12 серпня 2025 року позивач звернувся до Департаменту патрульної поліції із запитом на надання копії постанови. 05 вересня 2025 року позивач отримав відповідь на звернення, однак, копії постанови не отримав. У зв`язку із вказаним позивач направив повторний запит із вимогою надання копії постанови та інформації. 22 вересня 2025 року у відповідь на запит позивачеві було повідомлено, що копію постанови направлено на його поштову адресу. Водночас, у відділенні поштового зв`язку позивачеві повідомили, що поштове відправлення вже повернуто адресату. У зв`язку із вказаним позивач втретє направив запит про надання інформації та копії постанови. 07 жовтня 2025 року позивачеві було надано відповідь на його звернення, однак питання вирішено не було. 08 жовтня 2025 року позивачеві повідомили номер поштового відправлення, яке позивач зміг отримати у відділенні поштового зв`язку 13 жовтня 2025 року.

На обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку позивачем надано: копію запиту до Начальника Департаменту патрульної поліції від 12 серпня 2025 року, копію листа Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції від 05 вересня 2025 року, копію запиту до Начальника Департаменту патрульної поліції від

16 вересня 2025 року, копію листа Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції від 22 вересня 2025 року, копію запиту до Начальника Департаменту патрульної поліції від 30 вересня 2025 року, копію листа Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції від 06 жовтня 2025 року.

Із заявою про усунення недоліків позивачем додатково надано паперову копію інформації із сервісу «Трекінг» оператора поштового зв`язку «Укрпошта» про поштове відправлення № 316.

Водночас, суд враховує, що до заяви про усунення недоліків не долучено доказів вручення ОСОБА_1 постанови від 29 липня 2025 року серії ААВ № 11681401 засобами поштового зв`язку саме 13 жовтня 2025 року.

Зокрема, матеріали справи не містять відомостей про присвоєння поштовому відправленню на ім`я ОСОБА_1 , яке містило копію оскаржуваної постанови, номеру № 316, зокрема, але не виключно, конверту поштового відправлення, поштової накладеної тощо.

Долучені до матеріалів справи супровідні листи Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції також не містять відомостей про присвоєння поштовому відправленню відповідно № 316.

Таким чином, всупереч вимогам ухвали про залишення позову без руху, позивачем не надано доказів на підтвердження дати вручення позивачеві оскаржуваної постанови, а тому поважність причин пропуску процесуального строку не обґрунтовано.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», пункт 93, «Сутяжник проти Росії», пункт 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE,

№ 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною четвертою статті 169 КАС України.

При цьому враховано позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 січня 2021 року № 9901/258/ (11-331заі20) про те, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 294 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - вважати такою, що не подана, та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Хромова