Справа № 580/8256/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8256/24 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу приватного підприємства «Сев-Сервіс 2000» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Сев-Сервіс 2000» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сев-Сервіс 2000» (далі позивач/ПП «Сев-Сервіс 2000») звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач/ГУ ДПС у Черкаській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 квітня 2024 року № , яким до позивача застосовано штраф у сумі 188 337, 23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки податковий орган застосував штраф у період дії карантинних послаблень, коли пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України прямо забороняв накладати відповідальність за такі порушення. Податковий орган не взяв до уваги об`єктивні обставини воєнного стану - фактичну неможливість своєчасної реєстрації накладних через зупинку роботи серверів ДПС, постійні повітряні тривоги й відключення світла, а також те, що підприємство здійснило реєстрацію одразу після відновлення можливості. Штраф накладено за період, коли ще не існувало затвердженого порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання податкових обов`язків (Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, набрав чинності лише 06 вересня 2022 року), що позбавило позивача можливості належним чином довести відсутність вини.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ПП «Сев-Сервіс 2000».

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом правомірно встановлено факт несвоєчасної реєстрації позивачем 8 податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та на цій підставі обґрунтовано застосовано штрафні санкції за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, оскільки граничний строк їх реєстрації, продовжений з урахуванням підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, припадав на 15 липня 2022 року, тоді як фактична реєстрація відбулася після цієї дати. Дія мораторію, встановленого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, поширювалася лише на період до 26 травня 2022 року, а Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ з 27 травня 2022 року відповідальність платників була поновлена, при цьому норми пунктів 89, 90 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції Закону України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» ПК України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ) не можуть застосовуватися до правовідносин, пов`язаних із податковими накладними, складеними та зареєстрованими з порушенням строків до набрання чинності цим Законом. Крім того, позивач не звертався до контролюючого органу із заявою та документами на підтвердження неможливості виконання податкових обов`язків у порядку, визначеному Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, у зв`язку з чим вважався таким, що мав можливість своєчасно виконати обов`язок щодо реєстрації податкових накладних, а доводи про дію мораторію та відсутність вини у допущеному порушенні є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ПП «Сев-Сервіс 2000», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначило, що суд першої інстанції неповно дослідив фактичні обставини справи та залишив поза увагою ключовий довід про те, що всі вісім податкових накладних були зареєстровані 15 серпня 2022 року - тобто до набрання чинності Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, який встановлює механізм підтвердження можливості або неможливості своєчасного виконання податкових обов`язків. У період з 27 травня 2022 року (набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ) до 06 вересня 2022 року (набрання чинності Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225) не існувало затвердженого порядку, який би дозволяв довести відсутність можливості реєстрації податкових накладних, через що платник податку був фактично позбавлений можливості скористатися передбаченим пунктом 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України звільненням від відповідальності. Також вказано, що суд першої інстанції не врахував принцип презумпції правомірності рішень платника податків та не надав оцінки аргументу про те, що штрафні санкції були застосовані за правовий період, у якому механізм підтвердження неможливості виконання податкового обов`язку ще не існував, що унеможливлювало виконання платником вимог законодавства. Суд необґрунтовано не взяв до уваги пункт 69.1 ПК України щодо категорій платників із відновленою можливістю виконувати обов`язки, неправильно визначив правове значення строку 15 липня 2022 року та не дав оцінки тому, що податкові накладні були зареєстровані до встановлення обов`язкової процедури подання заяви за Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Черкаській області вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. На його думку, скаржник в апеляційній скарзі не навів жодних підстав для скасування рішення суду. Зазначило, що суд повно і всебічно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми пунктів 201.10, 120-1.1 Податкового кодексу України та дійшов правомірного висновку про наявність порушення строків реєстрації восьми податкових накладних, сформованих у травні 2022 року та зареєстрованих позивачем лише 15 серпня 2022 року. Мораторій, передбачений пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, припинив діяти з 27 травня 2022 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ, який поновив відповідальність за порушення податкового законодавства. Також вказано, що позивач не подавав заяви та підтверджуючих документів щодо неможливості виконання податкового обов`язку, як цього вимагає Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, а тому в силу пункту 7 цього Порядку вважається таким, що мав можливість здійснити реєстрацію накладних своєчасно. Форс-мажорні обставини позивачем документально не підтверджені, а відсутність відповідного сертифіката Торгово-промислової палати унеможливлює звільнення його від відповідальності. Крім того, норми пунктів 89 і 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (у редакції Закону України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» ПК України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ) застосовуються лише до податкових накладних, граничний строк реєстрації яких настав після 08 лютого 2023 року, тобто після набрання чинності цими змінами, а тому не можуть бути використані позивачем для зменшення штрафу.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ГУ ДПС у Черкаській області проведено камеральну перевірку приватного підприємства «Сев-Сервіс 2000» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Результати перевірки оформлені актом від 27 березня 2024 року № 3132/23-00-04-03-04/31078365, яким встановлено порушення приватним підприємством «Сев-Сервіс 2000» вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині своєчасно не зареєстрованих 8 податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В основу акту перевірки покладено те, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних контролюючим органом встановлено несвоєчасну реєстрацію ПП «Сев-Сервіс 2000» восьми податкових накладних, складених у період з 03 травня 2022 року по 31 травня 2022 року, граничний строк реєстрації яких відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України був продовжений до 15 липня 2022 року включно. Натомість усі зазначені накладні були зареєстровані позивачем лише 15 серпня 2022 року, тобто терміни прострочення реєстрації кожної податкової накладної становили 31 календарний день.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 22 квітня 2024 року № , яким до позивача застосовано штраф у сумі 188 337, 23 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скаргу до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 11 липня 2024 року № 21128/6/99-00-06-01-01-06 оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22 квітня 2024 року № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач звернувся з позовом до суду про скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкової накладної є вчиненим з моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Позивач не заперечує обставин порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної, проте вважає, що таке порушення допущене з незалежних від нього обставин, а саме внаслідок форс-мажору (воєнного стану), що підтверджено Торгово-промисловою палатою України та несвоєчасної реєстрації податкових накладних його контрагентами, тож він не має нести відповідальності у вигляді штрафу.

07 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 2118-IX (далі - Закон № 2118-IX), яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, та встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX), який набрав чинності 27 травня 2022 року, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Положеннями абзацу другого цієї норми передбачено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 затверджено «Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України» (далі Порядок № 225).

Отже, законодавцем передбачено звільнення від відповідальності платників податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у період дії воєнного стану, але за умови, що в таких платників податків відсутня можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

Позивачем не надано доказів про те, що його віднесено до платників податків, які не можуть виконати свій податковий обов`язок, тому позивач не звільнений від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, в розумінні підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Доводи апелянта про неможливість подання заяви у порядку Порядку № 225 у зв`язку з тим, що зазначений Порядок набув чинності після фактичної реєстрації податкових накладних є безпідставними, оскільки норми підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України є нормами матеріального права та передбачають можливість звільнення від відповідальності виключно у разі доведення платником податків факту відсутності можливості виконати податковий обов`язок.

Порядок № 225 лише деталізує процедуру підтвердження таких обставин і не створює самостійної підстави для звільнення. Сам по собі факт відсутності процедури підтвердження до 06 вересня 2022 року не означає автоматичного звільнення від відповідальності, оскільки закон не містить положень про презумпцію такої неможливості.

Крім того, граничний строк 15 липня 2022 року для реєстрації податкових накладних, складених у період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, встановлений безпосередньо абзацами 3 5 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в редакції Закону № 2260-ІХ.

Ця норма є чіткою, імперативною та не ставить застосування зазначеного строку у залежність від існування або відсутності підзаконного порядку.

Відтак реєстрація спірних накладних 15 серпня 2022 року, тобто після закінчення визначеного законом строку, свідчить про наявність складу податкового правопорушення незалежно від подальшого ухвалення Порядку № 225.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (далі Закон № 2836-IX,) який набрав чинності 03 січня 2023 року, підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України викладений в новій редакції, відповідно до абзаців третього - п`ятого якого платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Суд встановив, що спірні податкові накладні складені позивачем у період з 03 травня 2022 року по 31 травня 2022 року та зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних 15 серпня 2022 року, тобто з пропуском граничного строку, яким є 15 липня 2022 року.

Обставини щодо пропуску позивачем строку реєстрації податкової накладної підтверджено належними доказами та позивачем сам факт такого пропуску не спростовано.

Щодо посилань позивача, з яким погодився суд першої інстанції, на застосування штрафних санкцій у період дії карантину суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, зокрема, за порушення вимог законодавства в частині нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Вказаною нормою встановлено мораторій (зупинення) щодо застосування штрафних санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на території України введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ, який набрав чинності 27 травня 2022 року тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Абзацом вісімнадцятим підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України визначено, що у разі виявлення порушень Законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з ПК України, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України (вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)), що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто тимчасово, на період дії воєнного стану, починаючи з 27 травня 2022 року, переважають норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Тому, норма пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо мораторію (зупинення) застосування: штрафних санкцій за порушення термінів нарахування, декларування та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовується з 27 травня 2022 року на період дії воєнного стану.

Отже, вказане свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції в частині наявності підстав для застосування, починаючи з 27 травня 2022 року, положень пункту 52-1 Перехідних положень ПК України (карантинний мораторій).

Доводи скаржника про можливість застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України також є необґрунтованими, оскільки з 27 травня 2022 року набрали чинності норми Закону № 2260-ІХ, якими встановлено пріоритет спеціального регулювання податкових обов`язків у період воєнного стану.

Законодавець прямо визначив, що мораторій на штрафні санкції, встановлений на період карантину, не застосовується у період дії воєнного стану, а порядок звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних регламентується виключно пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Тому посилання позивача на карантинний мораторій не може бути підставою для невизнання податкового правопорушення.

Щодо посилання позивача як на підставу звільнення від відповідальності на те, що пропуск граничного строку реєстрації спірної податкової накладної спричинений дією форс-мажорних обставин, слід зазначити наступне.

Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Тобто, Торгово-промисловою палатою України підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 ПК України встановлено, що обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Відповідно до пункту 1 статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР (далі Закон № 671/97-ВР) Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже належним доказом невиконання обов`язку з реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати, проте позивач такий доказ не надав.

Слід зауважити, що лист Торгово-промислової палати України має лише інформаційний характер та не є сертифікатом у розумінні наведеного положення закону і не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини.

Виходячи з вказаного вбачається, що підтвердженням факту настання форс-мажорних обставин є саме сертифікат, в якому буде зазначено не тільки про наявність самих по собі обстави непереборної сили, але і те, що такі обставини є форс-мажорними саме для конкретного випадку.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку. (постанови від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16).

Посилання скаржника на несвоєчасну реєстрацію податкових накладних його контрагентами не свідчить про наявність форс-мажорних обставин саме для платника податків ПП «Сев-Сервіс 2000».

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, зокрема постанов від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16 та від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, обставини непереборної сили повинні бути індивідуальними, доведеними та перебувати у причинно-наслідковому зв`язку саме з неможливістю конкретного платника виконати свій податковий обов`язок. Натомість труднощі у діяльності контрагентів не є форс-мажором для позивача та не звільняють його від відповідальності за невиконання власного обов`язку з реєстрації податкових накладних.

Також безпідставним є посилання апелянта на технічні перебої в роботі інформаційних систем ДПС, оскільки матеріали справи не містять жодного підтвердження таких обставин: відсутні скріншоти, службові звернення до ДПС, квитанції №2 про неприйняття документів чи повідомлення про збій.

Презумпція правомірності рішень платника податків, на яку посилається апелянт, не поширюється на випадки пропуску технічних строків реєстрації податкових накладних, що прямо визначено податковим законодавством як обов`язок платника. Тому колегія суддів вважає, що апелянт не довів жодної обставини, яка б могла виключити його відповідальність або підтвердити незалежний від нього характер порушення.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Сев-Сервіс 2000» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.