Справа № 380/22988/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 рокусправа № 380/22988/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 714 о/с від 31.10.2024 «Про особовий склад»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 4336 від 25.10.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП», в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції РУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області з 31 жовтня 2024 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2024 року по день ухвалення судом Рішення, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив службу в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області. Наказом ГУНП у Львівській області від 25.10.2024 №4336 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП» застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби. У зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, позивача звільнено зі служби в поліції на підставі наказу 31.10.2024 року № 714 о/с. Накази прийняті на підставі висновку службового розслідування.

Підставою проведення службового розслідування був рапорт працівника УГІ ГУНП про можливе порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського ГУП № 1 ГУНП, що призвело до внесення відомостей до ЄДР та оголошення про підозру. Висновком службового розслідування від 23.10.2024, зокрема, установлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків, повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони старшого оперуповноваженого ВКП СРЗПВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , який як поліцейський, відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, та який повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, не допускати дій, що підривають та дискредитують авторитет органів поліції, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступив із ОСОБА_2 у неслужбові стосунки та вчинив лії, що стали підставою для оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас, капітан поліції ОСОБА_1 , достовірно знав про заборону відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», а саме використовувати своє службове повноваження або своє становище, що пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди. При цьому, капітан поліції ОСОБА_1 , будучи представником правоохоронного органу про даний факт з метою припинення правопорушення безпосереднього керівника рапортом не повідомив та на лінію « 102» дане правопорушення не зафіксував.

Також, капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог ст.15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 10 розділу II та пункту 2 Розділу IV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1496/31361, отримавши для розгляду матеріали за зверненнями ОСОБА_3 , зареєстровані в ІЕС ІПНП від 22.08.2024 за 28102, ОСОБА_4 , зареєстровані від 16.09.2024 за№ 31148, ОСОБА_5 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 31.08.2024 за № 29221, ОСОБА_6 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 17.09.2024 за № 31216 не провів повної та об`єктивної перевірки, не вивчив суті порушених авторами звернення питань, після чого прийняв необгрунтоване та невмотивоване рішення про припинення перевірки.

Разом з цим, в порушення пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, 06.10.2024 будучи у складі СОГ під час реагування на подію з первинною кваліфікацією «Розбій», не вжив установлених заходів з метою перевірки інформації визначених частиною 3, 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» відносно гр. ОСОБА_2 , після чого про можливе порушення в діях останнього, невідкладно у формі рапорту не доповів керівникові підрозділу поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Також, капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, перебуваючи на місці події 06.10.2024 з метою належного документування всіх обставин пов`язаних з вчиненням кримінального, адміністративного чи іншого порушення, не здійснив безперервну відеофіксацію на портативний відеореєстратор, який отримав при заступанні на службу в технічно справному стані».

Позивач вважає, що службове розслідування проведено неналежно, висновки зроблено неправильно та неповно і як наслідок було видано незаконний наказ про звільнення.

На думку позивача, висновки щодо вчинення ним дисциплінарного проступку ґрунтуються виключно на відомостях, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, матеріали службового розслідування не містять самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем вимог Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та положень його посадової інструкції.

За таких обставин, позивач вважає оскаржувані накази № 4336 від 25.10.2024 та № 714 о/с 31.10.2024 необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 15.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що підставою для видання оскаржуваного наказу послужив рапорт від 15.10.2024 поліцейського УП ГУНП про те, шо 14.10.2024 слідчими другого слідчого відділу ТУ ДБР. розташованого у м. Львові спільно з працівниками УСБУ у Львівській області, в рамках кримінального провадження № 0001047, розпочатого 14.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, поблизу супермаркету «Рукавичка», що по вул. Малоголосківська, 17 у м. Львові затримано старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0063123), який вимагав та одержав у гр. ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США, за створення штучних передумов для доставлення останнього до одного з підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 і подальшої мобілізації його до ЗСУ.

На момент отримання неправомірної вигоди капітан поліції ОСОБА_1 , перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Крім цього, з приводу вищевказаної події 15.10.2024 до ГУНП за вх. № 37115-сев з ЛУ ДВБ НП України надійшло подання «Про призначення службового розслідування за фактом порушення вимог ст. 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції».

У ході проведення службового розслідування, 15.10.2024 за впх. № 55384-сев надіслано запит до ТУ ДБР, розташованому у м. Львові, з метою отримання копії повідомлення про підозру старшому оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітану поліції ОСОБА_1 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001047, розпочатого 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, отримання інформації про обрання останньому міри запобіжного заходу поліцейському, відсторонення останнього від займаної посади, а також надання копії протоколу допиту свідка гр. ОСОБА_2 .

У подальшому, 17.10.2024 за вх. № 25681-сев до ГУНП з ТУ ДБР, надійшов лист слідчого другого слідчого відділу Олександра Наумець, з якого вбачається, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження за № 0001047 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 368 КК України, 15.10.2024 повідомлено про підозру старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № і ГУНП капітану поліції ОСОБА_7 , згідно з тексту підозри вбачається, що «...14.10.2024 ОСОБА_1 приблизно о 20:00 будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, перебуваючи разом із ОСОБА_2 в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак « НОМЕР_2 », що знаходився навпроти магазину «Рукавичка», що у м. Львові по вул. Малоголосківській, 17, одержав від ОСОБА_2 частину неправомірної вигоди, яку вимагав, в сумі 3000 доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України від 14.10.2024 становить 123 567,3 грн.) за нездійснення дій, що входили до його прямих посадових обов`язків, a caste за нездійснення адміністративного затримання ОСОБА_2 та не доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення...».

Таким чином, капітан поліції ОСОБА_1 , обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_1 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

16.10.2024 Личаківським районним судом міста Львова до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 242 240 грн.

Разом з цим, до вказаного листа, слідчим долучено копію повідомлення про підозру ОСОБА_1 , копію ухвали про обрання міри запобіжного заходу останньому, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_2 , копію протоколу обшуку та копію протоколу огляду.

Водночас, 15.10.2024 за вих. № 55383-сев надіслано черговий запит до ТУ ДБР, розташованому у м. Львові, з метою отримання дозволу щодо проведення опитування гр. ОСОБА_2 в межах службового розслідування. У свою чергу, згідно отриманої відповіді від 17.10.2024 за вих. № 12-21-57458, слідчий другого слідчого відділу Олександр Наумець, посилаючись на таємницю досудового розслідування, не надав окремого дозволу на проведення опитування в межах проведення службового розслідування гр. ОСОБА_2 .

Моніторингом електронного ресурсу судової влади України, категорії стану розгляду справ за посиланням https://reyestr.cotirt.gov.ua/Review/122327824 встановлено, що старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , на підставі ухвали Личаківського районного суду (справа № 4063/9667/24) від 16.10.2024 відсторонено від займаної посади терміном на 2 місяці, тобто до 15.12.2024 (включно в межах строків досудового розслідування).

Відповідно до наданої слідчим копії протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 15.10.2024, останній у своїх показаннях зазначив, про те, що: «.. Згідно нашої попередньої домовленості, я близько 18:00 14.10.2024 за допомогою додатку ВОТСАП подзвонив до працівника поліції ОСОБА_1 проте він не підняв слухавку. Через деякий час, декілька хвилин ОСОБА_1 сам набрав мене і під час розмови я повідомив, іцо в мене є «документи» про котрі він мені говорив. На це ОСОБА_8 1.1 сказав, іцо він зараз зайнятий і почав цікавитись де я буду ввечері на протязі декількох годин. Я повідомив, що маю намір їхати в кафе на АДРЕСА_2 і буду там декілька годин. При цьому, ОСОБА_1 сказав, що в нього багато роботи і він виїде до мене в будь який час, якщо в нього з 'явиться вільна хвилина. 14.10.2024 о 19:49 ОСОБА_1 написав мені повідомлення в додатку ВОТСАП в якому поцікавився чи я ще на вул. Малоголосківській на, що отримав ствердну відповідь. При цьому, ОСОБА_1 написав мені виходити до магазину Рукавичка, котрий знаходився поблизу кафе в якому перебував. Підійшовши до Рукавички я побачив автомобіль марки Фольксваген Пассат (номерний знак не запам`ятав), котрий сказав сідати всередину, що я і зробив сівши на переднє пасажирське сидіння. Під час спілкування я поцікавився чи не буде в мене проблем з ТЦК та СП про які мені говорив ОСОБА_1 під проблемами я мав на увазі погрози ОСОБА_1 про те, що він насильно доставить мене, до ТЦК СП, де ніхто не буде розбиратись з моїм статусом, станом зодоров я і тлі., а мене просто скерують на першу лінію зіткнення. На це ОСОБА_9 повідомив, що конкретно ця ситуація, як я зрозумів та що стосується конкретно його погроз є вичерпною, Але якщо, в мене виникатимуть будь які інші проблеми з ТЦК СП то необхідно буде дзвонити до нього повторно і він по мірі своєї можливості буде намагатись також їх вирішити. Тобто я для себе з контексту розмови зрозумів, що за ці грошові кошти, котрі він в мене вимагав, він зобов`язуєшься не доставляти мене до ТЦК СП конкретно в цей раз. Після розмови я повідомив ОСОБА_1 , що маю лише 3 000 доларів США, оскільки до дзвінка котрий відбувся о 12:34 12.10.2024, ОСОБА_1 вимагав в мене 3 000 доларів США. Я пояснив, що оскільки додаткова сума неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США була озвучена ним лише 12.10.2024 шо це було трохи запізно для збирання такої суми коштів. Після цього, я передав 3 000 доларів США ОСОБА_1 котрий їх взяв в руки. Після цього я попрощався та вийшов з автомобіля і не дивився куди саме ОСОБА_1 поклав кошти...».

Відповідно до наданого слідчим протоколу обшуку від 14.10.2024, встановлено, що в ході обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_2 власником якого являється ОСОБА_1 , під ковриком вказаного автомобіля виявлено та вилучено:

- грошові кошти у сумі 3000 доларів США 30-ма номіналами по 100 доларовій купюрі, серія та номінали яких повністю співпали з серіями та номіналами купюр, шо зазначені в Протоколі огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 14.10.2024. При цьому ОСОБА_1 не міг пояснити як саме вищевказані грошові кошти опинились під ковриком сидіння водія де постійно він перебував.

Також, з даного транспортного засобу вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro», ІМЕq: НОМЕР_4 , належний ОСОБА_1 ;

- службове посвідчення старшого оперуповноваженого ОСОБА_1 № ЛВП 107265 від 22.08.2023;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Passat» НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_2 та ключі запалювання до нього;

- грошові кошти у сумі 2 400 грн. власником яких є ОСОБА_1 ;

- номерний знак НОМЕР_5 , які знаходились в багажнику;

- дві пластмасові коробки білого кольору з надписами «LAC CID» котрі мають ознаки спеціальних технічних засобів для зняття інформації.

Окрім цього, в ході проведення службового розслідування 16.10.2024 за вих. № 26160 - сев скеровано запит до УОАЗОР з приводу надання інформації про звернення старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 з повідомленням на лінію « 102» про одержання пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди.

Згідно отриманої відповіді УОАЗОР ГУНП від 17.10.2024 за вх. № 26636 - сев, встановлено, що перевіркою зареєстрованої інформації бази даних «Інформаційного порталу Національної Поліції України», у період часу з 01.09.2024 по 14.10.2024 повідомлень про одержання пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди на лінію « 102» з приводу вищевказаної події не надходило.

Також, 16.10.2024 за вих. № 26158- сев скеровано запит до Львівського РУП № 1 ГУНП щодо надання інформації про звернення старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 про одержання пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди.

Згідно отриманої відповіді Львівського РУП № 1 ГУНП від 18.10.2024 за вх. № 27489-сев, встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 у період часу з 01.09.2024 по 14.10.2024 з повідомленням про одержання пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди до керівництва Львівського ЛРУП № 1 ГУНП не звертався. Окрім того, відповідно до журналу реєстрації вихідних та внутрішніх документів Львівського РУП №1 ГУНП (інв.№ 584) реєстрація повідомлень (рапортів, доповідних записок, тощо) від ОСОБА_1 про одержанн що підставою для видання оскаржуваних наказів послужило проведене службове розслідування з приводу можливих неправомірних дій зі сторони окремих поліцейських Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідач вказує, що проведеним службовим розслідуванням установлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони старшого оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , який як поліцейський, відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та, який повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також не мати права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб, в порушення вимог статті 22, частини 1 статті 24 та статті 38 ЗУ «Про запобігання корупції», частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статі і Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1,2,3,4,5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1493/31361, отримавши для розгляду матеріали ЄО за зверненнями ОСОБА_3 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 22.08.2024 за №28102, ОСОБА_4 зареєстровані від 16.09.2024 за№ 31148, ОСОБА_5 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 31.08.2024 за № 29221, ОСОБА_6 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 17.09.2024 за № 31216 не провів повної та об`єктивної перевірки, не вивчив суті порушених авторами звернення питань, після чого прийняв необгрунтоване та невмотивоване рішення про припинення перевірки. Разом з цим, в порушення пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, 06.10.2024 будучи у складі СОГ під час реагування на подію з первинною кваліфікацією «Розбій», не вжив установлених заходів з метою перевірки інформації визначених частиною 3,6 статті 22 Закону України мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відносно гр. ОСОБА_2 , після чого про можливе порушення в діях останнього, невідкладно у формі рапорту не доповів керівникові підрозділу поліції або особі, яка виконує його обов`язки. Також, капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, перебуваючи на місці події 06.10.2024 з метою належного документування всіх обставин пов`язаних з вчиненням кримінального, адміністративного чи іншого порушення, не здійснив безперервну відеофіксацію на портативний відео реєстратор, який отримана при заступанні на службу в технічно справному стані.

Відповідач також зазначає, що подія, яка мала місце 14.10.2024 за фактом отримання неправомірної вигоди старшим оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти власності капітана поліції ОСОБА_1 набула розголосу суспільно резонансу, як негативний чинник службової діяльності окремих поліцейських Львівщини, , відповідно такий факт підтверджується моніторингом соціальних мереж ЗМІ, за наступним посиланням: https://www.facebook.com/share/Qm2paTGk8nLxeKcW/?mibextid=WC7FNe, вимагав хабар, щоб не везти у ТЦК - на Львівщині затримали поліцейського, деталі - ZAXID.NET на офіційній сторінці видання «Zaxid.Net» за статтею назвою « ОСОБА_10 затримали під час отримання частини хабара». Також, на офіційні сторінці за посиланням https://www.facebook.com/share/zzdtcrBubnjuNBiB/?mibextid=WC7FNe, опубліковано статтю назвою «Поліцейський вимагав у жителя Львівщини 4 000 доларів США за те, що його не повезе у ТЦК для мобілізації», про що викладено публікацію аналогічного змісту на веб- порталі: «Lemberg News - Новини міста Лев».

З огляду на дані публікації, відповідач вбачав, що такі дії поліцейського, підривають авторитет поліції в очах суспільства та викликає хвилю обурення, що унаслідує авторитет «недовіри» до особи поліцейського як гаранта захисту прав, свобод людини та громадянина.

Відповідач повідомляє, що проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного ОСОБА_1 , дисциплінарного проступку та те, що останній, замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорували, відтак своїм вчинком дискредитували та підірвав авторитет поліції та поставили під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про необхідність застосування відносно капітана поліції ОСОБА_1 найсуворішого дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» від 15.03.2018 № 2337-VIII.

На основі вищезазначеного, видано наказ № 4336 від 25.10.2024 року про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП №1 ГУНП, в т.ч. капітана поліції ОСОБА_1 , а саме звільнення зі служби в поліції. З даним наказом позивача ознайомлено 25.10.2024, що підтверджується власноручним підписом. 31.10.2024 року згідно Наказу № 714 о/с капітана поліції ОСОБА_1 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення окремих працівників ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 23.10.2024, яким установлено, що «факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони старшого оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , який як поліцейський, відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та, який повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також не мати права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб, в порушення вимог статті 22, частини 1 статті 24 та статті 38 ЗУ «Про запобігання корупції», частин 1, 2 статті 18 Захожу України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статі і Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1,2,3,4,5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2.14 розділу 2 посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського РУП № 1 ГУНП, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27,04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості га рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, не допускати дій, що підривають та дискредитують авторитет органів поліції, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступив із гр. ОСОБА_2 у неслужбові стосунки та вчинив дії, що стали підставою для оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас, капітан поліції ОСОБА_11 достовірно знав про заборону відповідно до статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», а саме використовувати своє службове повноваження або своє становище, та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди. При цьому, капітан поліції ОСОБА_1 будучи представником правоохоронного органу про даний факт з метою припинення правопорушення безпосереднього керівника рапортом не повідомив та на лінію « 102» дане правопорушення не зафіксував.

На думку відповідача, проведеним службовим розслідуванням установлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє, підтвердження та стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків та повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Відповідач також зауважує, що у ході службового розслідування не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях ОСОБА_1 , щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, при цьому наявність факту притягнення до відповідальності в установленому законом порядку або відсутність такого факту, не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 , складу дисциплінарного проступку.

Відповідач вказує, що при визначені виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , обставин , за яких його допущено, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції.

Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області затвердив начальник Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_12 23.10.2024.

Матеріали службового розслідування, на думку відповідача, підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни, шо стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

За наведених обставин просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 22.11.2024 здійснено із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання на 11.12.2024 року.

11.12.2024 підготовче засідання відкладено на 15.01.2025 для ознайомлення із матеріалами справи.

15.01.2025 підготовче засідання відкладено на 29.01.2025 за клопотанням представника позивача

29.01.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.02.2025 для подання додаткових доказів.

05.02.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.02.2025.

19.02.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.03.2025.

20.03.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого-судді на лікарняному.

23.04.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.05.2025.

07.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 28.05.2025.

28.05.2025 розгляд справи відкладено на 11.06.2025 за клопотанням представника позивача.

11.06.2025 розгляд справи відкладено на 25.06.2025 за клопотанням представника позивача.

25.06.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.07.2025.

16.07.2025 розгляд справи відкладено на 17.09.2025 у зв`язку із технічними причинами.

17.09.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.10.2025.

14.10.2025 розгляд справи відкладено на 29.10.2025 за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні 29.10.2025 суд, заслухавши думку представників сторін, які, зокрема, не заперечили щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач проходив службу у поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

Наказом ГУНП у Львівській області від 15.10.2024 №4187 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих неправомірних дій зі сторони окремих поліцейських ГУНП. Вказаним наказом, зокрема, створено дисциплінарну комісію та, відповідно до ст. 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», відсторонено позивача від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Підставою для прийняття вказаного наказу стало надходження 15.10.2024 до ГУНП у Львівській області рапорту поліцейського УГІ ГУНП з приводу можливих неправомірних дій зі сторони окремих поліцейських Львівського РУП № 1 ГУНП, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до рапорту, 14.10.2024 слідчими другого слідчого відділу ТУ ДБР. розташованого у м. Львові спільно з працівниками УСБУ у Львівській області, в рамках кримінального провадження № 0001047, розпочатого 14.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, поблизу супермаркету «Рукавичка», що по вул. Малоголосківська, 17 у м. Львові затримано старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0063123), який вимагав та одержав у гр. ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США, за створення штучних передумов для доставлення останнього до одного з підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 і подальшої мобілізації його до ЗСУ. На момент отримання неправомірної вигоди капітан поліції ОСОБА_1 , перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

За результатами проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією складено висновок від 23.10.2024. У висновку дисциплінарна комісія ГУНП вказала, що відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 25.10.2024 №4336 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП №1 ГУНП», за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог ст.22, ч.1 ст.24 та ст.38 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 підпунктів 1,6, ч.З ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1,2,3,4,5 пункту 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2.14, 2.20 розділу 2 посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП, підпунктів 1.1. та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», вимог ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підпунктів 4,5 розділу І пункту 2 розділу XIII «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС № 07-т від 05.05.2016, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за № 696/28826, вимог ст.15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 10 розділу II та пункту 2 розділу IV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 11.12.2017 р. за № 1493/31361, пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 р. за № 223/33194, вимог п.5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 31.10.2024 року № 714 о/с «Про особовий склад» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах Національної поліції.

Вважаючи протиправними оскаржувані накази відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктами 6, 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ч.ч.1-2 ст. 1 Дисциплінарного статуту дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому черговість накладення зазначених стягнень Дисциплінарним статутом не визначена, а тому, рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування за умови його проведення.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 цієї статті Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Частиною 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 7 ст. 19 Дисциплінарного статут передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Частинами 9, 10 ст. 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Водночас Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (частина 3 статті 26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (частина 5 статті 26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (частина 6 статті 26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за № 1355/32807) (далі Порядок №893).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (п. 1 розділу І Порядку №893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розділу V Порядку №893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Отже, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який зафіксовано в матеріалах службового розслідування. Висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку зі застосуванням до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за недотримання ним вимог пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог ст.22, ч.1 ст.24 та ст.38 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 підпунктів 1,6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1,2,3,4,5 пункту 1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2.14, 2.20 розділу 2 посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП, підпунктів 1.1. та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», вимог ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підпунктів 4,5 розділу І пункту 2 розділу XIII «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС № 07-т від 05.05.2016, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за № 696/28826, вимог ст.15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 10 розділу II та пункту 2 розділу IV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 11.12.2017 р. за № 1493/31361, пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 р. за № 223/33194, вимог п.5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З висновку службового розслідування від 23.10.2024, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівниками працівників Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, затвердженого начальником ГУНП у Львівській області 23.10.2024 року, суд вбачає, що 14.10.2024 слідчими другого слідчого відділу ТУ ДБР. розташованого у м. Львові спільно з працівниками УСБУ у Львівській області, в рамках кримінального провадження № 0001047, розпочатого 14.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, поблизу супермаркету «Рукавичка», що по вул. Малоголосківська, 17 у м. Львові затримано старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0063123), який вимагав та одержав у гр. ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США, за створення штучних передумов для доставлення останнього до одного з підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 і подальшої мобілізації його до ЗСУ. На момент отримання неправомірної вигоди капітан поліції ОСОБА_1 , перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

У свою чергу в оскарженому наказі від 25.10.2024 №4336 зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і взагалі немає посилань на обставини, встановлені під час службового розслідування.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності згідно з обвинувальним вироком суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, тоді як для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №817/1218/16.

Що стосується недотримання позивачем пункту 2.14, 2.20 розділу 2 посадової інструкції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП, підпунктів 1.1. та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», вимог ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підпунктів 4,5 розділу І пункту 2 розділу XIII «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС № 07-т від 05.05.2016, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за № 696/28826, вимог ст.15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 10 розділу II та пункту 2 розділу IV «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 11.12.2017 р. за № 1493/31361, пункту 6 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05..03.2019 р. за № 223/33194, вимог п.5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, суд зазначає наступне.

Наказом МВС України №930 від 15.11.2017 затверджений Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі - Порядок №930), який установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

За правилами Розділу ІV «Розгляд звернень громадян, оформлення результатів розгляду звернень та надання відповідей заявникам» Порядку №930 (п. п. 1-15, 22-28), керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань (п. 1).

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України. До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян».

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень:

1) прийняти до розгляду;

2) передати на вирішення до підпорядкованого органу (підрозділу) поліції;

3) надіслати за належністю до іншого державного органу або посадовій особі, якщо питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції поліції, про що одночасно необхідно повідомити автора звернення;

4) залишити без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України «Про звернення громадян».

У разі доручення розгляду звернення, яке надійшло до центрального органу управління поліції, органам поліції, через які вона реалізовує свої повноваження на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць, термін розгляду такого звернення обчислюється з дня надходження його до органу поліції вищого рівня й закінчується днем надання відповіді тим органом поліції, який його розглядав по суті.

У разі надходження до органів (підрозділів) поліції звернень громадян із резолюцією керівництва Міністерства внутрішніх справ України термін їх розгляду обчислюється з дати реєстрації в Міністерстві внутрішніх справ України.

За зверненнями громадян, за якими неможливо своєчасно закінчити перевірку та прийняти в установлений термін рішення, виконавець не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення цього терміну письмово доповідає керівнику органу поліції або його заступнику та порушує питання щодо продовження терміну розгляду в межах, установлених законодавством про звернення громадян. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів. Про продовження терміну розгляду автора звернення повідомляють письмово.

Звернення громадян, що надійшли з редакцій газет, журналів, радіо і телебачення, розглядаються органами та підрозділами поліції в терміни, передбачені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян (п. 14).

Результати розгляду звернення заносяться до журналу реєстрації звернень громадян, журналу обліку особистого прийому громадян або до РКК, а також до контрольної картки на звернення громадян (додаток 13), яка після підписання керівником структурного підрозділу подається до служби діловодства разом із копією відповіді заявнику для зняття з контролю (п. 22).

Реєстрація відповідей на звернення громадян здійснюється за індексами, присвоєними під час реєстрації. Відповіді на звернення громадян надсилаються на бланках відповідних органів (підрозділів) поліції.

Після закінчення перевірки і фактичного виконання прийнятого рішення звернення разом із матеріалами перевірки повертають до служби діловодства органу (підрозділу) поліції.

Розглянуті звернення з усіма документами щодо їх розгляду і вирішення розміщуються у справах за хронологічним, територіальним або алфавітним принципом. Документи становлять у справі самостійну групу і вміщуються в м`яку обкладинку. У разі одержання повторного звернення або появи додаткових документів їх підшивають до цієї групи документів. Під час формування справ перевіряється правильність оформлення документів, їх повнота (комплектність). Звернення, за яким рішення не прийнято, підшивати до справи забороняється. Неправильно оформлені документи повертають для доопрацювання виконавцям.

Документи з питань листування щодо звернень громадян у всіх органах (підрозділах) поліції централізовано зберігаються у службі діловодства підрозділів - виконавців таких звернень. Забороняються формування і зберігання справ у виконавців.

Збереження документів з питань листування за зверненнями в органах (підрозділах) поліції забезпечують їхні керівники і посадові особи, відповідальні за організацію роботи зі зверненнями громадян.

Строки зберігання документів за зверненнями визначаються Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884 (п. 28).

У відповідності п. 18 до Порядку №930, рішення про припинення розгляду такого звернення приймається керівництвом органу поліції, про що повідомляють особу, яка подала звернення.

Відтак суд критично оцінює покликання відповідача про те, що ОСОБА_1 , отримавши для розгляду матеріали за зверненнями ОСОБА_3 , зареєстровані в ІЕС ІПНП від 22.08.2024 за 28102, ОСОБА_4 , зареєстровані від 16.09.2024 за № 31148, ОСОБА_5 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 31.08.2024 за № 29221, ОСОБА_6 , зареєстровані в ІКС ІПНП від 17.09.2024 за № 31216 не провів повної та об`єктивної перевірки, не вивчив суті порушених авторами звернення питань, після чого прийняв необґрунтоване та невмотивоване рішення про припинення перевірки, оскільки позивач не був наділений повноваженнями для прийняття рішення про припинення розгляду звернень. Як свідчать матеріали справи, рішення про припинення перевірки за зверненнями громадян приймались не позивачем, а відповідними уповноваженими на це особами.

Наказом МВС України №100 від 08.02.2019 затверджений Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - Порядок №100), який регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП).

За визначеннями, наведеними у п. 2 Порядку №100:

- єдиний облік (далі - ЄО) - прийняття та реєстрація органами (підрозділами) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події;

- прийняття та реєстрація заяв (повідомлень) - отримання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події та присвоєння їм порядкового номера уповноваженими службовими особами органів (підрозділів) поліції;

- уповноважена службова особа - працівник чергової служби, у разі відсутності в структурі органу (підрозділу) поліції відповідної чергової служби - інший визначений керівництвом органу (підрозділу) поліції працівник, якого уповноважено на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку №100 визначено, що поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІКС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 13 розділу ІІ Порядку №100 анонімні заяви чи повідомлення, що містять відомості про кримінальне правопорушення чи іншу подію, які надійшли до органу (підрозділу) поліції, реєструються в ІКС ІПНП (журналі ЄО), службах діловодства органу (підрозділу) поліції та за дорученням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, передаються до структурного підрозділу органу (підрозділу) поліції за відповідним напрямом діяльності для вжиття необхідних заходів.

Поліцейський у разі встановлення в анонімних заявах чи повідомленнях відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, який вживає заходів у порядку, зазначеному в абзаці другому пункту 11 цього розділу.

Згідно п. 3 розділу ІІІ Порядку №100 заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керівник головного управління Національної поліції та його територіального (відокремленого) підрозділу поліції або особа, яка виконує його обов`язки, у разі встановлення в отриманій(ому) від уповноваженої службової особи заяві (повідомленні) відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно повертає її (його) до чергової служби для передавання до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Як визначено п.п. 1-3 розділу VI Порядку №100, повноту і достовірність інформації, унесеної до ІКС ІПНП (журналу ЄО) на підставі заяв (повідомлень), забезпечує уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції, а відомостей про кримінальне правопорушення, особу, яка підозрюється в його вчиненні, рух кримінального провадження, унесених до ІКС ІПНП на підставі інформації, отриманої від керівника органу досудового розслідування або органу дізнання,- поліцейський структурного підрозділу органу поліції за відповідним напрямом діяльності, який уніс цю інформацію.

Контроль за своєчасною реєстрацією уповноваженою службовою особою в ІКС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень) покладається на безпосереднього керівника органу (підрозділу) поліції, а за внесенням поліцейським структурного підрозділу органу за відповідним напрямом діяльності в ІКС ІПНП відомостей про кримінальне правопорушення, особу, яка підозрюється в його вчиненні, рух кримінального провадження - на безпосереднього керівника структурного підрозділу органу поліції, де працюють уповноважена службова особа, поліцейський.

Контроль за додержанням вимог цього Порядку в органі (підрозділі) поліції здійснює керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, шляхом: перевірки щодня ведення ІКС ІПНП (журналу ЄО) щодо повноти внесеної інформації про заяви (повідомлення) та внесення інформації про кримінальне правопорушення, особу, яка підозрюється в його вчиненні, рух кримінального провадження; заслуховування щокварталу на нарадах стану прийняття та реєстрації в органі (підрозділі) поліції заяв (повідомлень).

В ході службового розслідування відповідачем не встановлено того, що автори звернень надалі звертались із скаргами на дії/бездіяльність поліцейських щодо неналежного розгляду їх звернення, як і процесуальних рішень судів щодо таких звернень.

Таким чином, в діях позивача відсутні істотні порушення норм Порядку №100, а відповідачем не доведено завдання такими діями будь-якої шкоди.

Щодо тверджень відповідача, що позивач здійснював неналежний та несвоєчасний пошук та фіксацію фактичних даних про готування до протиправних діянь окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена КК України, що призвело до відсутності позитивних результатів здійснення оперативно-розшукової діяльності по документуванню протиправної діяльності осіб, які готують вчинення протиправної діяльності, суд робить висновок, що відповідачем не доведено в ході судового розгляду визначені розрахунки навантаження розкриття злочинів працівниками ВКП ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області та не підтвердив наявність зауважень та відповідних реагувань з боку керівництва стосовно ОСОБА_1 з приводу неналежного виконання ним своїх службових обов`язків.

Із долучених до відзиву відповідача протоколів оперативної наради керівництва ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області № 2 від 04.01.2024; № 14 від 09.02.2024; № 22 від 15.03.2024; № 23 від 15.03.2024; № 28 від 02.04.2024; № 41 від 05.06.2024; № 48 від 08.07.2024; № 53 від 23.07.2023; № 52 від 16.07.2024; № 55 від 02.08.2024; № 57 від 13.08.2024; № 61 від 03.09.2024; протоколів оперативної наради особового складу ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області № 29 від 03.03.2024 суд встановив, що у випадку неналежного здійснення поліцейськими службової діяльності, керівництвом ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області зазначається про це у відповідних протоколах та ухвалюється рішення про призначення службового розслідування щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб.

У вказаних протоколах відсутні відомості щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків чи наявність у позивача незадовільних показників роботи.

Крім цього, відповідно до службової характеристики на позивача (а.с. 46, т. 3), складеної начальником Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області 23.10.2024, за період 2024 року безпосередньо капітаном поліції ОСОБА_1 розкрито 10 злочинів, а саме передбачені ст. 185 ч. 4 КК України 8 злочинів; ст. 186 ч. 4 КК України 1 злочин; ст. 187 ч. 4 КК України 1 злочин.

Суд також бере до уваги, що позивач брав участь в бойових діях в зоні проведення АТО, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», нагороджений орденом «За мужність ІІІ ступеня», отримував у 2021 та 2024 роках відзнаки з боку керівництва ГУНП у Львівській області за зразкове виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач не довів правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення позивачем службової дисципліни, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейського в частині дотримання основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, вимоги п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Висновок службового розслідування ґрунтуються лише на описі скоєного позивачем діяння, яке було предметом кримінального провадження (отримання неправомірної вигоди). Відомостей щодо вчинення позивачем будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить.

Як зазначалась вище, п. 6 та п. 10 ст. 77 Закону № 580-VIII передбачає дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №714 о/с від 31.10.2024, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», позивача звільнено зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Суд зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності внаслідок затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за фактом отримання неправомірної вигоди без встановлення порушення пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону №580-VІІІ, статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пунктів 1, 2 частини 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, що могло б свідчити про вчинення дисциплінарного проступку, є необґрунтованим, а його звільнення в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту здійснено без достатніх підстав.

Також, відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.11.2002 по справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

При цьому, судом має враховуватися принцип співмірності наслідків заходу тим порушенням, які виявлені та ризиків, які вони утворюють, а також дотримання справедливого балансу між інтересами працівника/роботодавця і публічними інтересами.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, з огляду на зміст спірних правовідносин, суд робить висновок, що оскаржувані накази № 4336 від 25.10.2024 та № 714 о/с від 31.10.2024 не ґрунтуються на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП України, а тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Суд зазначає, що день звільнення є останнім робочим днем, який відповідним чином обліковується та оплачується на рівні звичайного робочого дня (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 по справі №821/1226/16).

У зв`язку із визнанням протиправними та скасуванням оскаржуваних наказів, зокрема наказу № 714 о/с від 31.10.2024, суд робить висновок, що позивача необхідно поновити на посаді з наступного дня після звільнення з 01.11.2024.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Водночас, виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.20015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є спеціальним для вирішення спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області (б/н і дати) (а.с. 156, т. 3) про грошове забезпечення та інші виплати ОСОБА_1 за серпень-вересень 2024 року, грошове забезпечення позивача у серпні 2024 року становило 41485,11 грн., у вересні 2024 року 36408,97 грн.

Разом грошове забезпечення позивача, з врахуванням усіх його видів відповідно до п. 6 розділу III Порядку, за 2 останні повних місяці служби становить 77894,08 грн.

Для визначення середньоденного заробітку позивача належить врахувати, що у серпні-вересні 2024 року - 61 календарний день.

Таким чином, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 1276,95 грн. (77894,08 грн. / 61 к.д.).

Час вимушеного прогулу за період з 01.11.2024 (наступний день після звільнення) по 21.11.2025 (день ухвалення рішення у справі) становить 386 календарних днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 492902,70 грн. (1276,95 грн. х 386 календарних днів).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 492902,70 грн., з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім цього, у справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 25.10.2024 року № 4336 в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції РУП № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнення зі служби в поліції.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області 31.10.2024 року № 714 о/с «Про особовий склад».

4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2024 по 21.11.2025 у розмірі 492902 (чотириста дев`яносто дві тисячі дев`ятсот дві) грн. 70 коп.

6. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович