Справа № 600/2016/24-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2016/24-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

24 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, яка виразилась у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми грошової компенсації за всі невикористані під час проходження служби в поліції дні щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток, а саме у виплаті цієї компенсації без урахування при обчисленні її розміру додаткової винагороди, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», право на отримання якої у складі місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 мав на день звільнення зі служби;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму компенсації за всі невикористані під час проходження служби в поліції дні щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток, виплата якої передбачена частиною 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», із врахуванням додаткової винагороди, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», право на отримання якої у складі місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 мав на день звільнення зі служби.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу у поліції з 07.11.2015 р. по 06.01.2023 р. (а.с. 9-10).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 24.04.2023 р. повідомлено представника позивача, що позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода згідно Постанови №168 за період з 27.12.2022 р. по 31.12.2022 та з 01.01.2023 р. по 06.01.2023 р. (а.с. 13-14).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 15.04.2024 р. повідомлено позивача, що компенсація за невикористану відпустку проводиться з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення зі служби. Вказано, що надбавка за службу в нічний час, індексація за 2023 р. та додаткова винагорода не враховувались при розрахунку грошової компенсації за невикористану відпустку. (а.с. 16)

Матеріали справи містять інформацію нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення за період служби у національній поліції за 2021-2022 роки. (а.с. 15).

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується компенсація за невикористану відпустку включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), тому відсутні правові підстави для включення її до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована вказана компенсація.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (надалі Закон №2011-XII).

Відповідно до пунктів 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам врегульовано правовими нормами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (надалі - Наказ №260).

Вказаний Порядок №260 не містить жодних застереження щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір компенсації за невикористану відпустку.

Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23 вересня 2024 року у справі №240/32125/23 та від 14 січня 2025 року у справі № 240/31245/23.

Таким чином, ураховуючи те, що додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, то колегія суддів вважає, що вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення позивача (як розрахункової величини), з якого обчислюється розмір компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим судове рішення необхідно скасувати, а позов задовольнити.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, яка виразилась у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 неповної суми грошової компенсації за всі невикористані під час проходження служби в поліції дні щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток, а саме у виплаті цієї компенсації без урахування при обчисленні її розміру додаткової винагороди, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», право на отримання якої у складі місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 мав на день звільнення зі служби.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму компенсації за всі невикористані під час проходження служби в поліції дні щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток, виплата якої передбачена частиною 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», із врахуванням додаткової винагороди, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», право на отримання якої у складі місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 мав на день звільнення зі служби.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.