Справа № 240/3108/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3108/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

24 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування рішення.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про призначення пенсії за віком на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка за принципом екстериторіальності була направлена до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, яким прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення до уваги не взято свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 15.12.1998, дипломи НОМЕР_2 від 25.06.1987 та НОМЕР_3 від 13.06.1997, трудова книжка НОМЕР_4 від 08.08.1985, оскільки в свідоцтві про шлюб прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспорту « ОСОБА_3 ». Зараховано лише стаж 26 років 08 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії.

3. Вважаючи, що має право на зарахування вказаного страхового стажу та право на призначення пенсії за віком, позивач звернулась до суду з даним позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. 15 жовтня 2025 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

5. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №52 від 14.01.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

6. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2025, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08.08.1985, та періоди навчання відповідно до дипломів НОМЕР_2 від 25.06.1987 та НОМЕР_3 від 13.06.1997, з врахуванням висновків суду у даній справі.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

8. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Апелянт ГУ ПФУ в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

10. Апелянт вказав, що 08.01.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. За аналізом наданих до заяви документів встановлено, що страховий стаж позивачки становить 26 років 08 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що до страхового стажу позивача не було зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_6 від 08.08.1985 оскільки на титульній сторінці запис про зміну прізвища не завірений в установленому законодавством порядку, що є недотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Крім цього, до уваги не взято свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 15.12.1998 у зв`язку з невідповідністю прізвища паспортним даним позивача. Також, періоди навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 25.06.1987 та дипломом НОМЕР_3 від 13.06.1997 не враховано до страхового стажу у зв`язку з тим, що записи про зміну прізвища виконано з порушенням вимог діловодства (не завірені в установленому законодавством порядку). Наголошує, що жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи та навчання, передбачених Порядком №637, позивачем при зверненні за призначенням пенсії до заяви надано не було.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12. 08 січня 2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13. З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та 14 січня 2025 року прийнято рішення №52 про відмову у призначенні пенсії

14. В зазначеному рішенні вказано, що стаж ОСОБА_1 становить 26 років 08 місяців.

15. Зазначено, що до уваги не взято: диплом від 25.06.1987 НОМЕР_2 та диплом від 13.06.1997 НОМЕР_3 , оскільки не підтверджено зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.12.1998, оскільки прізвище " ОСОБА_5 " не відповідає паспорту " ОСОБА_6 "; трудову книжку від 08.08.1985 серії НОМЕР_6 , оскільки на титульній сторінці не підтверджено зміну прізвищ " ОСОБА_7 ".

16. Листом від 17.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

17. Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії за віком, звернулася до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

18. Позивач вказала, що звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про призначення пенсії за віком на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка за принципом екстериторіальності була направлена до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, яким прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення до уваги не взято свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 15.12.1998, дипломи НОМЕР_2 від 25.06.1987 та НОМЕР_3 від 13.06.1997, трудова книжка НОМЕР_4 від 08.08.1985, оскільки в свідоцтві про шлюб прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспорту « ОСОБА_3 ». Зараховано лише стаж 26 років 08 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії.

19. Відповідач зазначив, що 08.01.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. За аналізом наданих до заяви документів встановлено, що страховий стаж позивачки становить 26 років 08 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що до страхового стажу позивача не було зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_6 від 08.08.1985 оскільки на титульній сторінці запис про зміну прізвища не завірений в установленому законодавством порядку, що є недотриманням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Крім цього, до уваги не взято свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 15.12.1998 у зв`язку з невідповідністю прізвища паспортним даним позивача. Також, періоди навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 25.06.1987 та дипломом НОМЕР_3 від 13.06.1997 не враховано до страхового стажу у зв`язку з тим, що записи про зміну прізвища виконано з порушенням вимог діловодства (не завірені в установленому законодавством порядку). Наголошує, що жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи та навчання, передбачених Порядком №637, позивачем при зверненні за призначенням пенсії до заяви надано не було.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

21. Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058(далі - Закон України №1058) визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

22. Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон України №1788-XII).

23. Відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

24. Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

25. Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

26. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

27. Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

28. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

29. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

30. Відповідно до п.8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

31. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

32. Абзацами 1-2 п.20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

33. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

34. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

35. Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі №242/2536/16-а.

36. Вимоги щодо порядку ведення трудових книжок визначені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція №58), та до таких вимог серед іншого цією Інструкцією віднесено необхідність внесення до трудової книжки: відомостей про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення тощо (пункт 2.2.).

37. Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

38. Крім того, відповідно до п. 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

39. Згідно з підпунктами 2.11- 2.13 Інструкція № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

40. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

41. Матеріали справи свідчать, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08.08.1985, російською мовою зроблено запис " ОСОБА_8 ", дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

42. На внутрішньому боці обкладинки трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08.08.1985 зроблено наступні записи:

"Прізвище ОСОБА_4 замінено на ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про одруження серія НОМЕР_8 від 15.12.1998.

Ім`я та по батькові виправлено відповідно до паспорта НОМЕР_7 виданого Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 17 лютого 1999 року".

43. Під вказаними записами міститься назва посади, підпис особи, яка здійснила запис, а також відтиск печатки.

44. Таким чином, на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_5 від 08.08.1985, відповідальними особами внесені зміни до ПІБ власника трудової книжки, а саме " ОСОБА_1 ".

45. Отже, суд встановив, що надана позивачем пенсійному органу трудова книжка, свідчить про те, що прізвище позивача відповідає прізвищу зазначеному у паспорті громадянина України.

46. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб 02.06.1995, прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2 .

47. Відповідно до штампу проставленого у паспорті позивача серії НОМЕР_7 про реєстрацію шлюбу, 02.06.1995 М/в ЗАГС м. Житомира зареєстровано шлюб з громадянином ОСОБА_9 .

48. Колегія суддів, що у спірному випадку наявна розбіжність у написанні прізвища позивачки у свідоцтві про одруження " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним позивачки та записам на титульній сторінці трудової книжки " ОСОБА_3 ".

49. Колегія суддів зазначає, що діловодство в радянські часи велося російською мовою, через що могла допускатися плутанина в написанні імен, прізвищ, зокрема при перекладі з російської мови на українську і навпаки.

50. Колегія суддів вказує, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСШІ у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії", "Трго проти Хорватії").

51. Таким чином, держава в особі її органів зобов`язана забезпечити належні процедури для виправлення помилок у офіційних документах, не покладаючи відповідальність за такі помилки на громадян.

52. Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_7 , виданий Корольовським ДВ УМВС України в Житомирській області 17 лютого 1999 року.

53. Частиною 1, 2 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

54. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

55. Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503-ХІІ).

56. Відповідно до пункту 16, 17 Розділу ІІ Положення № 2503-ХІІ (в редакції чинній на момент видачі позивачу паспорта громадянина України) обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

57. Для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

58. Для обміну паспорта у зв`язку із зміною (переміною) прізвища, імені чи по батькові або встановленням розбіжностей у записах подаються також документи, що підтверджують ці обставини.

59. Колегія судідв звертає увагу на ту обставину, що процедура здійснення ідентифікації особи при оформленні паспорта громадянина України є чітко врегульованою законодавством.

60. З огляду на вище викладене, суд першої інстанції правильно вважав доведеним належність прізвища " ОСОБА_3 " позивачці та зазначає, що помилки в актових записах не можуть ставитися у провину особі, яка звертається до державних органів для оформлення документів.

61. Отже, наявна розбіжність у написанні прізвища позивача у свідоцтві про одруження не може бути підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_9 , оскільки таке свідоцтво заповнювалося відповідальними працівниками, що не залежало від волі та дій позивача, а тому допущені помилки не можуть обмежувати права позивача на соціальний захист.

62. Колегія суддів зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі №593/283/17 та від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

63. Крім цього, апелянтом не взято до уваги диплом серії НОМЕР_2 від 25.06.1987 та диплом серії НОМЕР_3 від 13.06.1997, оскільки не підтверджено зміну прізвищ.

64. З даного приводу колегія судідв зазначає наступне.

65. Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

66. Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи також зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

67. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_10 в 1982 році вступила до Львівського лісотехнічного інституту та в 1987 закінчила повний курс названого інституту за спеціальністю "технологія деревообробки", що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 25.06.1987.

68. Відповідно до інформації зазначеній у дипломі серії НОМЕР_3 від 13.06.1997, ОСОБА_10 закінчила Державну агроекологічну академію України за спеціальністю "облік і аудит".

69. Як вже встановлено судом, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб 02.06.1995, прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2 , водночас згідно зі штампом, проставленим у паспорті позивача серії НОМЕР_7 про реєстрацію шлюбу, 02.06.1995 М/в ЗАГС м. Житомира зареєстровано шлюб з громадянином ОСОБА_9 , та відповідно, у самому паспорті позивача зазначено прізвище " ОСОБА_3 ".

70. Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо неможливості взяття до уваги диплому серії НОМЕР_2 від 25.06.1987 та диплому серії НОМЕР_3 від 13.06.1997, оскільки помилка у правописі прізвища позивача, жодним чином не може бути перешкодою у зарахуванні періоду її навчання до загального страхового стажу.

71. Водночас апелянтом не наведено жодних аргументів про те, що вищезазначені документи стосуються іншої особи, ніж позивача.

72. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії №52 від 14.01.2025, діяло всупереч вимог чинного законодавства, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат, а тому, вказане рішення є протиправним та підлягало скасуванню.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

73. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

74. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

75. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

76. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

77. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

78. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.