Справа № 520/17417/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 листопада 2025 р. Справа № 520/17417/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" (вул. Новопроектна, буд. 7,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61044, ) до Київської митниці Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" (надалі за текстом - ТОВ ВКП "K.I.T. LTD", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України (надалі за текстом - Київська митниця, митний орган, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ ВКП "K.I.T. LTD" зазначило, що під час митного оформлення позивачем було надано всі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, згідно з вимогами Митного кодексу України (надалі за текстом - МК України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито спрощене провадження у справі відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), та запропоновано відповідачу подати суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій, розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці та на лікарняному.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, скориставшись правом, передбаченим статтею 162 КАС України, подав через систему "Електронний суд" 21.07.2025 відзив на позовну заяву, в якому вказав, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що надані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не підтверджують відомості щодо складових митної вартості, зокрема щодо числових значень витрат на транспортування до митного кордону України.

Позивачем 30.07.2025 через систему "Електронний суд" надано відповідь на відзив, в якій ТОВ ВКП "K.I.T. LTD" зазначало, що доводи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, а позовні вимоги є обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено такі обставини справи.

25.10.2024 року між ТОВ ВКП "K.I.T. LTD" (Покупець) та HAI VUONG CO., LTD (Продавець) укладено контракт № 2510.

Предметом вказаного Контракту, відповідно до п.1.1. розділу І, є те, що Продавець продає Покупцеві заморожену або охолоджену рибу та морепродукти (у подальшому Товар) згідно інвойсу та ціни узгодженої Сторонами.

Відповідно до п. 1.2 розділу І зазначеного Контракту Інвойс є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 3.1 Контракту ціна товару, що є предметом купівлі-продажу, вказується в інвойсі в USD.

Відповідно до п.4.2 Контракту № 2510 від 25.10.2024 та проформи-інвойсу № 250ART HV від 15.01.2025 умовою оплати за товар є передплата, яка відповідно до інвойсу становить 20% суми контракту, що дорівнює 18638,00, доларів США (повна вартість партії товару за інвойсом № 250ART-HV - 93190,00 доларів США).

На попередню оплату товару продавцем за контрактом виписана проформа інвойс № 250ART-HV від 15.01.2025 на поставку риби мороженої на суму 93190,00 доларів США.

Вказаний інвойс наданий ТОВ ВКП "K.I.T. LTD" митниці разом із листом про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA75U5 від 01.05.2025 (рішення № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025) б/н від 11.06.2025.

Інвойс № 250ART-HV від 15.01.2025 оплачений платіжною інструкцією в іноземній валюті № 19 (підстава переказу: проформа інвойс № 250ART-HV від 15.01.2025 та контракт № 2510 від 25.10.2024), сума платежу 18638,00 доларів США.

Комерційний Інвойс № HV50086 від 13.02.2025 виписаний на остаточну оплату партії товару, обумовленого проформою - інвойсом № 250ART-HV, сума оплати за цим інвойсом 74552,00 доларів США, при цьому інвойсі зазначено, що в цю суму не входить раніше сплачена за товар сума попередньої оплати в розмірі 18638,00 доларів США, яка врахована продавцем в рахунок оплати партії товару.

Оплата комерційного інвойсу № HV50086 проведена платіжною інструкцією в іноземній валюті № 51 (підстава переказу: проформа інвойс № HV50086 від 15.01.2025 та контракт № 2510 від 25.10.2024), сума платежу 74552,00 доларів США.

Для розмитнення товару позивачем 01.05.2025 була подана електронна митна декларація № 25UA75U5 щодо митного оформлення товару, ввезеного на територію України на підставі Контракту № 2510 від 25.10.2024.

За вказаною вище декларацією № 25UA75U5 на підставі контракту № 2510 від 25.10.2024 ввезено на митну територію України наступний товар:

1. Риба морожена: масляна (frozen oilfish hgt) роду (lepidoсybium flavobrunneum), патрана, без голови та хвоста, тушка, без теплової обробки, без харчових домішок, замороження IQF, глазур 5%. Розмірний ряд: 1-3 кг/шт. Вага Нетто: 6000 кг. Включно із вагою крижаної глазурі), упаковано в 174 мішки. Дата виробництва: 01/205р., виробник: Hai Vuong Company Limited (#DL318), країна виробництва: VN.

2. Риба морожена: масляна (frozen oilfish hgt) роду (lepidoсybium flavobrunneum), патрана, без голови та хвоста, тушка, без теплової обробки, без харчових домішок, замороження IQF, глазур 5%.Розмірнии ряд: 3-6 кг/шт. Вага Нетто: 17000 кг. Включно із вагою крижаної глазурі), упаковано в 490 мішків. Дата виробництва: 01/205р., виробник: Hai Vuong Company Limited (#DL318), країна виробництва: VN.

Відповідно до граф 20, 22, 23, 42 МД № 25UA75U5 загальна вартість товару складає 93190,00 доларів США, курс валюти 41,4706 грн на 1 долар США, поставка відбувалася на умовах CIF RO Constanta.

Згідно з графою 12 №МД 25UA75U5 митна вартість становить 3904645, 21 грн..

До поданої МД № 25UA75U5 на підтвердження заявленої митної вартості товару та за даними Картки відмови в прийнятті митної декларації № UA100430/2025/000080 митному органу позивачем було подано такі документи: - Сертифікат якості (Certificate of quality) сертифікат якості від 19.02.2025- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № HV50086 від 13.02.2025- Коносамент (Bill of lading) № YMJAM490353965 від 19.02.2025; - Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 170876 від 29.04.2025; - Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 25ROCT1970FD8555L3 від 29.04.2025; - Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № 50900207 від 03.03.2025; - Статус особи, яка подає митну декларацію 2; - Загальна декларація прибуття № 25UA86Z7 від 29.04.2025; - Банківський платіжний документ, що стосується товару № 19 від 05.02.2025; - Банківський платіжний документ, що стосується товару № 51 від 16.04.2025; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 2904-1 від 29.04.2025; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2510 від 25.10.2024; - Договір про надання послуг митного брокера № 07-12-22 від 07.12.2022 Договір (контракт) про перевезення № 230620 від 23.06.2020; - Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 12803539 від 01.05.2025; - Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA75U5 від 01.05.2025.

Митним органом 01.05.2025 було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100430/2025/000013/2 (далі - Рішення № UA100430/2025/000013/2), відповідно до якого застосовано другорядний (резервний) метод для визначення митної вартості товарів.

На підставі зазначеного Рішення відповідачем було винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100430/2025/000080 (далі - Картка відмови UA100430/2025/000080), згідно з якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Відповідно до графи 33 Рішення № UA100430/2025/000013/2 декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме:

1) Відповідно до інвойса від 13.02.2025 № HV50086 умови оплати умовою оплати вартості імпортованого товару визначено « 20 % in advance and 80 % after confirm documents in accordance with 7.2 of Contract» (неоф. переклад: 20 % - передоплата, 80 % - після підтвердження документів у відповідності до розділу 7.2 Контракту) від 25.10.2024 № 2510. Проте в наданому до митного оформлення зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.10.2024 № 2510 відсутній пункт 7.2.

2) В платіжній інструкції № 19 від 05.02.2025 в гр.70 «Призначення платежу» зазначено посилання на проформу-інвойс від 15.01.2025 № 25025ART HV DD від 15.01.2025 проте, вказаний документ до митного органу не надано та немає можливості ідентифікувати з оцінюваним товаром.

3) До митного оформлення надана лише довідка про транспортні витрати від 29.04.2025 № 2904-1 видана транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.». щодо автоперевезення за маршрутом Constanta (Румунія) п/п Орлівка. Разом з тим, не надано числових значень витрат на навантаження, вивантаження та обробку товарів в порту Constanta.

4) Відповідно до інвойса від 13.02.2025 № HV50086 та гр. 20 ЕМД умови поставки CIF Constanta, але до митного органу не надано страховий поліс. Товар поставляється в Україну на умовах CIF- Constanta (Румунія). Міжнародний торговий термін (умова) CIF «Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) «вартість, страхування та фрахт» (... назва порту призначення) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати або ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця. За умовами терміна CIF на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Таким чином, всі додаткові витрати та ризики під час транспортування покладаються на покупця. Ціна CIF (CIF price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту і вартості страхування товару на користь покупця.

5) Крім того, надана до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 29.04.2025 № 2904-1 видана транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.»., проте згідно з даними, зазначеними в автотранспортній накладній CMR від 29.04.2025 № 170876, перевізником товарів виступає інша особа ТОВ «Транспортна компанія «Авто АССЕДО». Отже, відбулось залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Відповідно до ст. 9 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» укладається договір транспортного експедирування у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Відповідно до наказу МФУ № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів належать: транспортний договір; рахунок-фактура; заявка на здійснення транспортно-експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Декларантом до митного оформлення не надано жодного з вище перелічених документів. Отже, ідентифікувати надану довідку про транспортні витрати з поставкою товарів за вказаною ЕМД, неможливо. Згідно з ч. 10 ст. 58 МК України до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів.

6) У коносаменті від 19.02.2025 № YMJAM490353965 міститься відмітка «DRAFT ONLY» (тільки чернетка), що може свідчити про те, що це не являється документом по якому було відвантажено вантаж.

Також судом встановлено, що позивач, скориставшись правом, передбаченими ч. 8 ст. 53 Митного кодексу України, додатково разом із листами б/н від 11.06.2025 та від 23.06.2025 надав Митному органу наступні документи:

- документи, що підтверджують вартість перевезення: 1. ДОГОВІР З ПЕРЕВЕЗЕННЯ ВАНТАЖІВ АВТОМОБІЛЬНИМ ТРАНСПОРТОМ № 010919 від 01/09/19 між ТОВ «ТОВ «ОЛИМП А.С.» та ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО»; 2. Додаткова угода № 1 від 02 квітня 2024 р. до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01 вересня 2019 р. між ТОВ «ТОВ «ОЛИМП А.С.» та ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО»; 3. ДОДАТКОВА УГОДА № 1 до Договору №230620 від 23.06.2020; 4. Рахунок-фактура № СФ-0001430 від 14 травня 2025 р.; 5. АКТ № ОУ-1430 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 14.05.2025; 6. ПЛАТІЖНА ІНСТРУКЦІЯ № 673 від 14.05.2025 про сплату 100000, 00 грн. (ЧАСТКОВА ОПЛАТА).

- Інші документи щодо виконання контракту на поставку товару: 1. PROFORMA INVOICE №25025ART-HV від 15.01.2025.

За результатами вивчення направлених додаткових документів Рішення про коригування митної вартості товарів № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025 залишене без змін, а недоліки у документах, що стали підставою для його прийняття відповідач вважав не усунутими.

З огляду на прийняття відповідачем Рішення № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025 та винесення Картки відмови UA100430/2025/000080 з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 та ч. 2 ст. 263 МК України, позивач скористався правом на випуск товару у вільний обіг за митною декларацією № 25UA18U5 від 15.04.2025.

Не погоджуючись із вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товарів позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За змістом частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями частини 7 статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За змістом частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема митна вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частин 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За змістом частин 1-3 статті 57 МК України передбачають, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті

За змістом частини 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктами 1, 2 частини 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, і у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 53 МК України у визначених МК України випадках декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. При цьому вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України заборонено.

Водночас частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у випадках коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

За змістом частин 1-2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо митним органом застосовується стаття 64 МК України, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

З вищевказаних норм МК України вбачається, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності рішення про коригування митної вартості та доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення, та які були окремо зазначені у відзиві, суд зазначає таке.

Щодо доводів відповідача, що відповідно до інвойсу № HV50086 від 13.02.2025 умови оплати умовою оплати вартості імпортованого товару визначено умови: 20 % - передоплата, 80 % - після підтвердження документів у відповідності до розділу 7.2 Контракту від 25.10.2024 № 2510, який в тексті згаданого контракту відсутній, суд зазначає, що в позовній заяві позивач зазначає, що продавець, виписуючи інвойс № HV50086, припустився помилки та послався на неіснуючий пункт 7.2 замість пункту 4.2, яким передбачена попередня оплата за товар. Але, ця помилка не змінює змісту зобов`язання, оскільки попередня оплата передбачена п. 4.2 Контракту № 2510 від 25.10.2024 та проформою-інвойсом № 250ART-HV від 15.01.2025 а інвойс, виписаний на підставі цього контракту за п. 1.2 є невід`ємною частиною цього Контракту.

Посилання на відсутність серед наданих до митного оформлення проформи-інвойсу №25025ART HV від 15.01.2025, що зазначений як підстава для платежу, оформленого платіжною інструкцією № 19 від 05.02.2025 не відповідає дійсності, оскільки цей документ наданий відповідачу разом із листом про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA75U5 від 01.05.2025 (рішення № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025) б/н від 11.06.2025.

Наведене не є розбіжністю в документах, які надавалися митниці, оскільки інвойс, виписаний позивачу на підставі укладеного контракту № 2510 від 25.10.2025, є його невід`ємною частиною, як то передбачено п. 1.2 цього Контракту. Відтак, ми маємо справу із уточненням в інвойсі умов та розмірів попередньої оплати, передбаченої п. 4.2 Контракту в проформі-інвойсі № 250ART-HV від 15.01.2025.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною зокрема у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17, в якій суд зазначає, що безпідставність позиції митниці про розбіжність в строках оплати, як підстава невизнання заявленої митної вартості неодноразово встановлювалась Верховним Судом. Так, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 420/1709/19 зазначено: «у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості».

Крім того суд зазначає, що в платіжній інструкції № 19 від 05.02.2025 в гр.70 «Призначення платежу» зазначено посилання на проформу-інвойс від 15.01.2025 № 25025ART-HV DD від 15.01.2025 проте, вказаний документ до митного органу не надано та немає можливості ідентифікувати до оцінюваного товару.

Стосовно згаданої обставини позивач у позовній заяві стверджує, що «цей документ наданий відповідачу разом із листом про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA75U5 від 01.05.2025 (рішення № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025) б/н від 11.06.2025». Звертаємо увагу, що позивач надав митному орану проформу-інвойс від 15.01.2025 № 25025ART-HV DD лише 11.06.2025, тобто вже пізніше винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості. Крім того, листом від 01.05.2025 № 15113 ТОВ Виробничо-комерційне підприємство «K.I.T. LTD» (тобто під час здійснення процедури митного і до моменту винесення оскаржуваного рішення) повідомило митний орган про відсутність можливостей для надання додаткових документів, окрім наданих.

Тобто наведені обставини не спростовують висновків митного органу при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Таким чином суд зазначає, що всі документи, що визначають вартість товару за контрактом №2510 від 25.10.2024 та інвойсами № 25025ART HV від 15.01.2025 та № HV50086 від 13.02.2025 доведені належними та допустимими доказами.

Відносно підтвердження інших складових митної вартості товару суд зазначає, що позивачем до митного оформлення (за даними Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000080), та додатково разом із Листами про надання додаткових документів за митною декларацією № 25UA75U5 від 01.05.2025 (рішення №UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025) б/н від 11.06.2025 та від 23.06.2025 надані такі документи стосовно доставки товару на митну територію України:

- Договір № 230620 від 23.06.2020, укладений між експедитором ТОВ «ОЛІМП А.С.» та ТОВ «ВКП К.І.Т. Ltd» - замовником, за п. 1.1 якого Замовник доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Замовника транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших послуг Замовнику згідно ст. 8 Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» за погодженням сторін, згідно п. 2.1.1 якого експедитор зобов`язаний організувати перевезення вантажів Замовника на умовах, узгоджених сторонами, а також надавати інші послуги Замовнику за згодою Сторін;

- Додаткова угода № 1 до Договору № 230620 від 23.06.2020 відповідно до п. 1 якої договір доповнений пунктом 4.7 такого змісту: Довідка про транспортні витрати є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України;

- Договір з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, укладений між Замовником ТОВ «ОЛІМП А.С.» та перевізником ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО», за п. 1.2 перевізник виконує перевезення вантажів, пред`явлених Замовником, а Замовник сплачує послуги Перевізника;

- Додаткова угода № 1 від 02.04.2024 до договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, за п. 1 якої сторони домовилися п. 1.1 цього договору викласти в наступній редакції: «Замовник залучає Перевізника для перевезення вантажів автомобілями по території України, Євросоюзу та країн СНД»;

- Міжнародна товарно-транспортна накладна № 170876 від 29.04.2025 на перевезення товару за інвойсом № HV50086 від 13.02.2025 транспортування морського контейнеру YMLU5431771 автомобілем із державним номером ВН3287ЕЕ// НОМЕР_1 , перевізник ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО».

- Акт здачі-прийняття виконаних робіт/надання послуг № ОУ-0, за яким транспортні послуги в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) з транспортування морського контейнеру YMLU5431771 склали 40000,00 грн.;

- Рахунок-фактура № СФ-0001430 від 14.05.2025, виданий ТОВ «ОЛІМП А.С.» за яким транспортні послуги в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) з транспортування морського контейнеру YMLU5431771 склали 40000,00 грн.;

- Платіжна інструкція № 673 від 23.05.2025 про оплату 100 000,00 грн. за послуги, згідно договору № 230620 від 10.06.2020 та рахунку СФ-0001430 від 14.05.2025;

- Довідка про транспортні витрати № 2904-1 ВІД 29.04.2025, видана ТРАНСПОРТНО ЕКСПЕДИТОРСЬКОЮ КОМПАНІЄЮ ТОВ «ОЛИМП А.С.» (що згідно п. 4.7. договору є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України), якою компанія підтверджує, що транспортування морського контейнеру YMLU5431771, на автомобілі BH3287EE / BH0008XM, становить: - з порту Констанца (Румунія) до кордону України, митний пост «Орлівка» - 40000,00 (сорок тисяч гривень, 00 копійок) без НДС, Страхування вантажу не проводилось. Навантаження здійснювалось за рахунок продавця.

Твердження відповідача, що ціна CIF (CIF price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту і вартості страхування товару на користь покупця, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Послуги із доставки товару до позивача прийняла на себе експедиторська компанія ТОВ «ОЛІМП А.С.», що діяла на підставі Договору № 230620 від 23.06.2020, що укладений між експедитором - ТОВ «ОЛІМП А.С.» та ТОВ «ВКП К.І.Т. Ltd» замовником.

За п. 1.1 якого Замовник доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Замовника транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших послуг Замовнику згідно ст. 8 Закону «Про транспортно експедиторську діяльність» за погодженням сторін.

Згідно п. 2.1.1 цього договору експедитор зобов`язаний організувати перевезення вантажів Замовника на умовах, узгоджених сторонами, а також надавати інші послуги Замовнику за згодою Сторін.

Пунктом 4.7 цього договору, довідка про транспортні витрати є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/ контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України (п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору № 230620 від 23.06.2020).

В подальшому експедитор уклав договори на виконання доручення позивача щодо доставки товару на митну територію України, про що складений Акт здачі-прийняття виконаних робіт/надання послуг № ОУ-1359, за яким транспортні послуги з доставки товару в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія) - м/п Орлівка (Україна) з транспортування морського контейнеру OTPU6468068 склали 40000,00 грн..

На підставі наявних в експедитора документів та ґрунтуючись на положеннях Договору № 230620 від 23.06.2020 експедитором складена Довідка про транспортні витрати № 2904-1 від 29.04.2025, видана ТРАНСПОРТНО-ЕКСПЕДИТОРСЬКОЮ КОМПАНІЄЮ ТОВ «ОЛИМП А.С.», якою компанія експедитор підтверджує, що транспортування морського контейнеру YMLU5431771, на автомобілі BH3287EE / BH0008XM, становить: - з порту Констанца (Румунія) до кордону України, митний пост «Орлівка» - 40000,00 (сорок тисяч гривень, 00 копійок) без НДС, Страхування вантажу не проводилось. Навантаження здійснювалось за рахунок продавця.

Крім того, надана до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 29.04.2025 № 2904-1 видана транспортно-експедиторською компанією ТОВ «ОЛИМП А.С.»., проте згідно з даними, зазначеними в автотранспортній накладній CMR від 29.04.2025 № 170876, перевізником товарів виступає інша особа ТОВ «Транспортна компанія «Авто АССЕДО». Отже, відбулось залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що підприємство, яке надає документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватися з підприємством, що здійснює перевезення оцінюваного товару, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор має право залучати до виконання доручення інші підприємства, у тому числі перевізників. У таких випадках саме експедитор є відповідальним за організацію перевезення, а документи, складені на його ім`я, включно з актом виконаних робіт, рахунками та іншими підтверджуючими документами, є належними доказами фактичного здійснення послуг та понесених витрат.

За ч. 6 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Отже, якщо перевезення організоване через експедитора, документи можуть бути оформлені не на фактичного перевізника, а на експедитора як сторону, що забезпечила транспортування.

Крім того, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, витрати на транспортування товару до митної території України можуть включатися до митної вартості на підставі належним чином оформлених документів, які підтверджують такі витрати. Закон не містить вимоги, що підприємство, яке склало Міжнародну товарно-транспортну накладну або було стороною, зазначеною в ній, має бути тим самим, що й фактично здійснило перевезення. Визначальним є не збіг найменування виконавця та платника, а обґрунтованість витрат, їх зв`язок із оцінюваним товаром і документальне підтвердження факту надання послуги.

Практика податкового та бухгалтерського обліку також визнає правомірність витрат, понесених через експедитора, за наявності первинних документів, що свідчать про господарську операцію. Такий підхід повністю узгоджується і з митними правилами.

Митний орган не має права відмовляти у врахуванні витрат лише на підставі того, що документи надані не перевізником, а експедитором, якщо вони достовірно підтверджують витрати, пов`язані з переміщенням саме оцінюваного товару.

Таким чином суд зазначає, що висновок про необхідність прямої ідентифікації підприємства як перевізника є юридично некоректним. Експедиторська модель діяльності передбачає можливість залучення інших виконавців, а документи, складені експедитором за результатами доставки товару, є належним доказом фактичного перевезення та понесених витрат.

Як вже зазначалося вище, позивачем укладений Договір № 230620 від 23.06.2020, із експедитором - ТОВ «ОЛІМП А.С.», за п. 1.1 якого Експедитор зобов`язується організувати за рахунок позивача транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших послуг Замовнику згідно ст. 8 Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» за погодженням сторін.

В свою чергу Експедитор уклав Договір з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 010919 від 01.09.2019, з перевізником ТОВ «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «АВТО АССЕДО», за п. 1.2 якого перевізник виконує перевезення вантажів, пред`явлених Замовником, а Замовник сплачує послуги Перевізника, який виконав надане йому замовлення із транспортування товару, що розмитнюється.

За результатами цих та інших дій експедитором складена довідка про транспортні витрати, статус якої визначений п. 4.7 Договору № 230620 від 23.06.2020, за яким вона є інформаційним звітом Експедитора, що складається за результатами перевезення партії товару/контейнеру до моменту його прибуття на митну територію України (п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору №230620 від 23.06.2020).

Також, у наданих до Листа рахунку-фактурі від 14.05.2025 № СФ-0001430 та акті здачі-прийняття робіт від 14.05.2025 № ОУ-1430 відсутні посилання на договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг, а отже зазначені документи не підтверджують належність послуг до товарів.

Автотранспортною накладною CMR № 170876 від 29.04.2025 підтверджена доставка морського контейнеру YMLU5431771 , який містить товар, зазначений в інвойсі № HV50049 від 21.01.2025.

Згідно проформі-інвойсу № HV50086 від 25.10.2025 товар, обумовлений ним поставляється в морському контейнері YMLU5431771.

В рахунку-фактурі № СФ-0001430 від 14.05.2025 виставлена оплата за транспортні послуги з доставки морського контейнеру YMLU5431771 в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) на 40000,00 грн..

Актом № ОУ-0 здачі-прийняття робіт погоджене надання транспортних послуг з доставки морського контейнеру YMLU5431771 в міжнародному сполученні м. Констанца (Румунія)-м/п Орлівка (Україна) на 40000,00 грн.

Таким чином суд вважаємо, що надані до митниці рахунок-фактура № СФ-0001430 від 14.05.2025 та Акт № ОУ-0 у сукупності із іншими поданими митниці документами є належними та допустимими доказами, що підтверджують митну вартість товару, оскільки чітко ідентифікуються із товаром, що представлений до митного оформлення.

Також суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (зі змінами) (далі Постанова № 163), передбачено обов`язкові реквізити, які повинні містити платіжні інструкції, зокрема, призначення платежу та підпис(и) платника. Платіжну інструкцію від 14.05.2025 № 673 не може бути взято до уваги як банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати за транспортно-експедиторські послуги, оскільки вона не відповідає вимогам Постанови № 163 (у графі «Призначення платежу» містить посилання на договір з іншою датою укладання-10.06.2020); не містить підпису (власноручного/ електронного) відповідальної особи платника, яка відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком), а також сума платіжної операції не відповідає сумі, зазначеній у рахунку-фактурі від 14.05.2025 № СФ-0001430, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 7 Закону України «Про валюту та валютні операції» Переказ валютних цінностей» транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи, а порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

В свою чергу, згідно п. 33 Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 2 від 02.01.2019 користувачі платіжних послуг (далі - користувачі) для здійснення платіжних операцій з переказу іноземної валюти надають платіжну інструкцію в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за № 910/15601 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 25 серпня 2022 року № 189) (зі змінами).

Пункти 6 та 7 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затверджене Постановою Правління Національного банку України № 216 від 28.07.2008 (у редакції постанови Правління Національного банку України № 189 від 25.08.2022) передбачають, що ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги. Надавач платіжних послуг здійснює обслуговування користувачів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх документів з питань здійснення безготівкових розрахунків.

Суд зазначає, що під платіжною інструкцією законодавець розуміє документ, складений у формі встановленої банком надавачем фінансових послуг (наприклад платіжне доручення та ін.) на підставі вимог, встановлених законодавством, яким клієнт надає банку інструкцію щодо розміру коштів, дати переказу та адресату перерахування коштів. Таким чином, прийнятий до виконання та виконаний банком платіжний документ, виданий відповідно до внутрішніх документів банківської установи, є належним та допустимим доказом оплати за товар.

За своїм призначенням платіж, перерахований виконавцю платіжною інструкцією № 673 від 14.05.2025 є оплатою за послуги згідно договору № 230620 від 10.06.2020 та рахунку № СФ-0001430 від 14.05.2025. Сума платежу відрізняється від суми, вказаної в рахунку, бо оплата на час подання документів проведена частково.

Таким чином суд зазначає, що платіжна інструкція № 673 від 14.05.2025, що визначає договірну (контрактну) вартість послуг за договором № 230620 від 10.06.2020 є належним та допустимим доказом оплати послуг.

Щодо доводів відповідача, що у коносаменті від 19.02.2025 № YMJAM490353965 міститься відмітка «DRAFT ONLY» (тільки чернетка), що може свідчити про те, що це не являється документом по якому було відвантажено вантаж, суд зазначає наступне.

Коносамент YMJAM490353965, датований 19.02.2025, є дійсним транспортним документом, відповідно до якого вантаж було завантажено на судно у порту Вунгтау (В`єтнам) з наступним прямуванням до України через порт Констанца (Румунія).

Вказана відмітка "DRAFT ONLY" свідчить лише про статус друкованої копії документа на момент її формування, і зазвичай використовується перевізниками (у тому числі YANG MING MARINE TRANSPORT CORP.) для відображення попередньої версії коносамента, яка не має статусу оригіналу до моменту підтвердження і випуску фінальної версії.

Відправником вантажу було оформлено TELEX RELEASE, що підтверджує дозвіл на видачу вантажу без фізичних оригіналів коносамента. Це означає, що вантаж випущено до одержувача на підставі електронного підтвердження перевізника (телекс-релізу), а не на підставі паперових оригіналів.

Таким чином, фактичне відвантаження вантажу та його документальне оформлення підтверджено перевізником, а копія коносамента з відміткою "DRAFT ONLY" подана як інформаційне підтвердження, що супроводжує телекс-реліз. Доказом правомірності цього способу є наявність у перевізника інформації про повне оформлення коносамента та реєстрацію вантажу у відповідному рейсі.

Крім того суд відхиляє посилання відповідача в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України, оскільки вказані відомості не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

У постановах Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №820/17417/14, від 04.09.2018р. у справі №818/1186/17 сформовано правову позицію з приводу того, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Суд зазначає, що наявність в відповідача інформації про більшу вартість товару є лише підставою для перевірки обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості але не є підставою для винесення рішення про коригування митної вартості.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач надав Київській митниці до митного оформлення усі необхідні документи, які передбачені частинами 1-2 статті 53 МК України.

В той же час, відповідач при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не обґрунтував належним чином наявність сумнівів в числових значеннях або недостовірність та/або неповноту наданих документів, що могло б бути підставою для коригування митної вартості.

При ухваленні цього рішення суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04), згідно з якою з огляду на усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, судом були вивчені і інші аргументи, однак вони є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, адже вищенаведених висновків суду не спростовують.

За змістом статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі обставини та приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" (вул. Новопроектна, буд. 7, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61044, ) до Київської митниці Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA100430/2025/000013/2 від 01.05.2025.

Стягнути з Київської митниці Державної митної служби України (бульв. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "K.I.T. LTD" (вул. Новопроектна, буд. 7, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61044, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 24.11.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супруна Ю.О.