Справа № 287/1159/25
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1159/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа: Олевський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа: Олевський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У поданому позові ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову поліцейського СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капрала поліції Тичини Сергія Павловича серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п.п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначивши, що він є особою, яка віднесена до 1-ої категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та особою з інвалідністю 2-ої групи.

На обґрунтування своєї позиції зазначає, що 16.05.2025 року поліцейським СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Тичиною С.П. на території домоволодіння позивача, що розташоване в м. Олевську, по вул. Ковпака, Коростенського району, Житомирської області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4748233 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. ОСОБА_1 стверджує, що 16.05.2025 року, близько 23 год. 00 хв., він перебував в салоні свого автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , щоб впорядкувати в салоні документи та речі, а також забрати із салону автомобіля мобільний телефон. Через приблизно 10 хвилин, після того, як ОСОБА_1 сів до автомобіля, на територію подвір`я його домоволодіння з увімкненим червоним проблисковим маячком та з увімкненим звуковим сигналом на швидкості заїхав автомобіль патрульної поліції. Із салону автомобіля вийшло двоє поліцейських, один із яких почав запитувати ОСОБА_1 чому він не зупинявся на вимогу інспекторів поліції та не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху. У подальшому між учасниками події зав`язалася суперечка, а відтак ОСОБА_1 проконсультувавшись із адвокатом пішов до будинку, оскільки на його переконання подальше спілкування з інспекторами поліції не мало сенсу. Інспектор поліції повідомив позивача про те, що відносно нього будуть складені відповідні адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 122 КУпАП та копія постанови буде направлена на його адресу засобами поштового зв`язку. ОСОБА_1 не згоден із вказаним адміністративним стягненням, оскільки на його переконання, висновок поліцейського про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами. Позивач вказує про те, що у поліцейських не було законних підстав, передбачених ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію» проникати до його домоволодіння та розглядати справу про адміністративне правопорушення. При цьому, стверджує, що він не керував транспортним засобом та ця обставина жодним чином не зафіксована та не підтверджена.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано для розгляду судді Русину М.Г.

Суддею Русиним М.Г. провадження по справі не відкривалося та адміністративний позов до розгляду призначено не було.

23.10.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області, у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та вказаний адміністративний позов передано судді Винару Л.В. для розгляду.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. від 23.10.2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

27.10.2025 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Яремчука О.В. на адресу суду надійшло клопотання з проханням відкласти розгляд справи та надати представнику відповідача строк для подання відзиву на адміністративний позов.

03.11.2025 року на адресу суду від представника третьої особи начальника відділу Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лещенко М. надійшла письмова заява з проханням проводити розгляд справи без участі представника відділу. При цьому, начальник відділу Лещенко М. вказала про те, що постанова серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року згідно бази даних унесених до АСВП на виконання до Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надходила та на виконанні не перебуває.

Також, 03.11.2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Винара Л.В. у адміністративній справі №287/1159/25.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. від 03.11.2025 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Винара Л.В. у адміністративній справі №287/1159/25 відмовлено.

Крім того, 03.11.2025 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Яремчука О.В. надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Дослідивши матеріали справи представник відповідача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до п. 9.2б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. У зв`язку з порушенням вказаних норм поліцейським СРПП відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Тичиною С.П. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших будь-яких учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, доказів неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності надано не було. На підтвердження своєї позиції представником відповідача додано до матеріалів справи диск з відеозаписом події та вказано про те, що на відеозаписі, який здійснений на відеореєстратор зі службового автомобіля працівників поліції, зафіксовано рух транспортного засобу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 та порушення водієм автомобіля Правил дорожнього руху України, а саме не увімкнення відповідного покажчика повороту при зміні напрямку руху. Також, на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції повідомляли ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням та суть вчиненого адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також роз`яснено порядок сплати штрафу та оскарження постанови. Крім того, представник відповідача вказує про те, що на його переконання хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, проте це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. На підставі наведеного, просить розгляд справи №287/1159/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення здійснювати без участі представника відповідача, ухвалити судове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

10.11.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зарицького А.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

12.11.2025 року позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

18.11.2025 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (у порядку ст. 47 КАС України у зв`язку зі зміною підстав позову).

У судове засідання 20.11.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зарицький А.І. не з`явилися. При цьому, позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю його представника.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області у судове засідання не з`явився та як зазначено вище у прохальній частині відзиву на адміністративний позов просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача.

Представник третьої особи начальник відділу Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лещенко М. у своїй письмовій заяві від 03.11.2025 року просить проводити розгляд справи без участі представника відділу.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Стосовно клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року №1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.12.2022 року у справі № 921/542/20 «40. Відповідно до частин першої, третьої статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. 41. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії"). 42. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Німеччини"). 43. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (ухвала ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі "Гуржий проти України" (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі "Мускат проти Мальти" (Muscat v. Malta). 44. Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні».

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що адміністративний позов подано до суду ОСОБА_1 23.05.2025 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний позов передано для розгляду головуючому судді Винару Л.В. 23.10.2025 року. Протягом цього часу розгляд справи було відкладено тричі за клопотаннями учасників справи, в тому числі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Зарицького А.І. Таким чином, на переконання суду, позивачу та його представнику було надано достатньо часу та можливостей для надання до суду доказів та письмових пояснень на підтвердження своєї правової позиції. Крім того, адвокатом Зарицьким А.І. не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які унеможливлюють його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів у разі неможливості особистої участі у судовому засіданні.

На підставі наведеного, з урахуванням вимог ст. 205 КАС України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явились. Відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Щодо поданого позивачем ОСОБА_1 уточненого адміністративного позову у порядку ст. 47 КАС України у зв`язку зі зміною підстав позову.

Статтею 12 КАС України визначено форми адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 Верховний Суд вказав, що вже неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи особливості розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у спірних правовідносинах мав право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, уточнити позовні вимоги, шляхом подання письмової заяви не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрите 23.10.2025 року, судові засідання по справі були призначені на 03.11.2025 року, 12.11.2025 року та 20.11.2025 року.

Водночас, позивач подав до суду уточнену позовну заяву у порядку ст. 47 КАС України лише 18.11.2025 року, тобто з пропуском строку для вчинення такої процесуальної дії, що виключає підстави її прийняття до розгляду.

При цьому, якщо припускати, що з урахуванням відкладення розгляду справи за клопотаннями учасників справи, перше судове засідання мало відбутися 20.11.2025 року, то і в цьому випадку позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений ст. 47 КАС України строк для подання до суду заяви про зміну підстав позову.

Крім того, як встановлено судом, жодних нових фактичних обставин справи після подання первинного позову у травні 2025 року не змінювалось.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року, винесеної поліцейським відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Тичиною С.П. зафіксовано, що 16.05.2025 року, о 22 год. 45 хв., в м. Олевську, по вул. Промисловій, буд. 60, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув світловий покажчик повороту праворуч при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.2.б ПДР порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с. 13).

Згідно пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У відповідності до п. 9.1 «а» Правил дорожнього руху попереджувальним сигналом є сигнали, що подаються світловим покажчиками повороту або рукою.

Згідно пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відтак, нормами Правил дорожнього руху передбачена обов`язкова вимога щодо увімкнення покажчика повороту для більш точного визначення моменту початку і кінця подачі попереджувального сигналу в населених пунктах і за їхніми межами. Водій зобов`язаний в процесі руху інформувати інших учасників дорожнього руху про свої маневри за допомогою попереджувальних сигналів.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 Правил дорожнього руху).

Частиною другої статті 122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення статті 251 КУпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як свідчить наявний у матеріалах справи відеозапис із відеореєстратора службового автомобіля патрульних поліцейських (файл під назвою «Харченкор1.mp4»), 16.05.2025 року о 22 год. 45 хв. в м. Олевську, по вул. Промисловій, Коростенського району, Житомирської області, водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку та здійснив маневр без увімкненого покажчика повороту.

Вказаний відеозапис достеменно свідчить про те, що позивач не виконав вимоги пункту 9.2. б ПДР, а саме не подання сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку перед поворотом.

Достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач дійсно керував автомобілем, і під час зміни повороту праворуч не увімкнув покажчик повороту, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд відхиляє твердження ОСОБА_1 наведені ним у адміністративному позові про те, що він не керував транспортним засобом та розцінює їх як позицію з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Крім того, з наданого диску з відеозаписом події вбачається, що інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, роз`яснив надані йому права та обов`язки.

Судом не встановлено порушення права позивача на захист та право на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки про можливість скористатися цим правом позивача було повідомлено працівником поліції.

Перевіривши відповідність дій працівника поліції, вимогам закону, а також законність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що працівник поліції діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи ОСОБА_1 щодо проникнення працівників поліції на приватну територію не є предметом розгляду вказаної справи, проте дані обставини можуть бути предметом оскарження дій працівників поліції у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи відмовити.

Відмовити у прийнятті до провадження уточненої позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року (у порядку ст. 47 КАС України).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа: Олевський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови серії ЕНА №4748233 від 16.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.01.2015 року Олевським РС УДМС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Адвокат Зарицький Аркадій Іванович, місце знаходження: 11002, м. Олевськ, вул. Привокзальна, буд. 5, Коростенського району, Житомирської області.

Відповідач:

Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м. Житомир, Старий Бульвар, 5/37, Житомирської області.

Третя особа:

Олевський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, буд. 5, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя: Л.В.Винар