Справа № 531/2427/25
Суддя: Герцов О. М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/2427/25
номер провадження 2-а/531/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондарець Денис Іванович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив скасувати постанову № 5111 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29.08.2025 року щодо ОСОБА_1 , закрити справу та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до протоколу № 5111 від 24.08.2025 та постанови № 5111 від 29.08.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення, а саме у тому, що позивачем у порушення вимог п. 3.2 глави 3 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, не пройдено огляду ВЛК один раз на п`ять років. У зв`язку з цим, в діях позивача відповідачем встановлено наявність порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період та притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивач вважає вказане рішення таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки обов`язок всіх військовозобов`язаних щодо проходження повторного медичного огляду один раз на 5 років виник лише у зв`язку з внесенням змін до абз.1 п. 3.2. глави 3 розділу II Положення № 402 наказом Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023, що набрав чинності 25.08.2023.

Норма п. 3.1. глави 3 розділу II Положення № 402 в редакції до 25.08.2023 передбачала обов`язкову наявність рішення військового комісара для направлення військовозобов`язаних на медичний огляд ВЛК військових комісаріатів. Таким чином, обов`язок проходження повторного медичного огляду виник у позивача лише з 25.08.2023 у зв`язку з набранням чинності наказом Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023, а тому він мав можливість його виконати до 25.08.2028.

Окрім того, згідно постанови № 5111 від 29.08.2025 позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

У тексті вказаної постанови встановлено, що позивачем не було пройдено повторного медичного огляду один раз на 5 років, а також зазначено, що відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, як приписані до призовних дільниць або перебувають на у запасі Збройних Сил України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку встановлені законодавством.

Норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема це Закони України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанову Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

Порушення, встановлені відповідачем, мали б стосуватися саме мобілізації. Однак норма п. 3.1. глави 3 розділу II Положення № 402 передбачає обов`язок проходження періодичного медичного огляду військовозобов`язаними, що стосується виключно виконання ними правил військового обліку. Ця норма не стосується безпосередньо «мобілізації», не «прив`язана» до неї, не є частиною указаних вище нормативних актів щодо мобілізації. Обов`язок проходження медичного огляду військовозобов`язаними з метою встановлення придатності до військової служби закріплено у ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та постанові Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», згідно п. 19 якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом; державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації виготовляють друкарським способом правила військового обліку (додаток 2) і вивішують їх на видному місці в загальнодоступних приміщеннях.«Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що є додатком № 2 до Постанови № 1487, передбачено що військовозобов`язані повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; порядок проведення медичного огляду затверджується Міністерством оборони України.

Також нормою абз. 5 п. 54 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, передбачено що у разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженим Постановою № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язаному пропонується прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних. Таким чином обов`язок періодичного проходження медичного огляду військовозобов`язаними з метою встановлення придатності до військової служби, зокрема також обов`язок, визначений нормою п. 3.1. глави 3 розділу II Положення № 402 є частиною правил військового обліку, порушення яких тягне за собою відповідальність за ст. 210 КУпАП, а не за ст. 210-1 КУпАП. А тому дії позивача, що не пройшов повторний медичний огляд один раз на 5 років, на думку позивача кваліфіковані відповідачем невірно, що тягне за собою протиправність оскаржуваної постанови.

Отже, основними підставами для скасування постанови є ненастання часу для виконання обов`язку позивачем та невірна кваліфікація адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП було розглянуто п`ять протоколів та винесено три постанови у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, № 5111, № 5113, № 5114, згідно яких на позивача накладено стягнення у вигляді трьох штрафів, а саме у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.), 1250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (21250 грн.) та 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) відповідно. Загалом накладено штрафи на суму 55 250 грн., що перевищує розмір 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян максимальний розмір стягнення санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Таким чином, під час винесення оспорюваної постанови відповідачем не було дотримано вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 24.10.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Від представника відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовний вимог за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі №531/2427/25 відмовити. В обґрунтування зазначено, що згідно п. 69 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану, строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить 1 рік. Вважає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , також надав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що згідно ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи),орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Таким чином, суб`єкти владних повноважень можуть не бути юридичними особами, в зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_3 є належним відповідачем по справі. Така позиція висловлена у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду в справі №440/366/25 від 02.04.2025р.

Також вказав, що відповідно до п. 69 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік. Чоловіки, які проходили ВЛК в мирний час, тобто до 2022 року мають строк дії довідки ВЛК 5 років.

У разі, якщо цей термін закінчився, районні ТЦК та СП мають повне право надати направлення для повторного проходження медичного огляду. Чоловіки, які проходили ВЛК в період дії воєнного стану зобов`язані здійснювати перегляд щорічно, адже строк дії постанови ВЛК у воєнний час 1 рік. Проте, особи які мають висновок про обмежену придатність, незалежно від наявності підстав для відстрочки зобов`язані пройти медичний переогляд. Це пов`язано зі скасуванням даного висновку та обов`язком обмежено придатних пройти повторно ВЛК для встановлення кінцевого висновку про придатність до військової служби.

За вчинення зазначеного адміністративного правопорушення на позивача був складений протокол № 5111 від 24.08.2025, в якому його було ознайомлено з вимогами ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 29.08.2025р. о 10.35 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначений протокол ОСОБА_1 , підписав особисто, зауважень до зміст протоколу не мав, доказів, заяв та клопотань не надав, та не з`явився на розгляд справи про адміністративне правопорушення про причини неявки не повідомив.

Позивач був належним чином оповіщений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, йому роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі з метою скористатися правничою допомогою, позивач не заявляв. Отже, порушень з боку відповідача під час винесення спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення, які б давали підстави вважати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП недоведеною. Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача був проведений з дотриманням чинного законодавства (ст. 280 КУпАП). Протокол про адміністративне правопорушення був складений в присутності позивача, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому було роз`яснено.

Так після розгляду справи про адміністративне правопорушення була винесена постанова № 5111 від 29.08.2025р., яка була направлена позивачу засобами поштового зв`язку.

Позивач власним волевиявленням, знаючи настання всіх правових наслідків прийняв рішення щодо неявки на розгляд справи, при вказаних обставинах позивач при всьому бажанні не міг не знати про наявність постанови, а лише легковажно розраховував на відвернення правових наслідків свого протиправного діяння.

Також 24.08.2025, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 був попереджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, а саме за дії, які полягали у недотриманні правил військового обліку та не проходження військово-лікарської комісії. Будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, за відсутності поважних причин, 24.08.2025 відмовився від проходження військово- лікарської комісії, хоча мав для цього об`єктивну можливість. Внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не знімає обов`язку з позивача щодо виконання встановлених правил та обов`язків під час дії особливого періоду для кожного військовозобов`язаного, в тому числі позивача, що передбачено ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час дії особливого періоду».

Зазначає, що в позовній заяві було вказано, що позивачем через представника 28.08.2025 була направлена заява до ІНФОРМАЦІЯ_4 однак жодних доказів направлення та вручення відповідачу не надано. На підставі викладеного, ОСОБА_1 правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У відповідях на відзив позивач просив доводи відповідачів відхилити як такі, що не ґрунтуються на законі, позовну заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без його участі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29.08.2025 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №5111 по справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Згідно спірної постанови, правопорушення полягає в тому, що 24.08.2025 о 10 год. 35 хв. Гр. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході перевірки документів ОСОБА_1 виявлено, що останній в порушення вимог наказу Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України», а саме, відповідно до п.п. 3.2. глави 3 розділу ІІ Наказу не пройдено повторний медичний огляд військовозобов`язаних ВЛК районних, міських ТЦК на протязі 5 останніх років.

Правопорушення вчинено в особливий період.

Винесенню вказаної постанови передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 24.08.2025. У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 був роз`яснений зміст статті 63 Конституції України та права й обов`язки за статтею 268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 29.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет 12. Другий примірник протоколу отримав.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Частинами першою та другою ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Згідно абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти. Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в умовах особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, не пройшов повторний медичний огляд на протязі останніх 5 років.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

У відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 Порядку ороганізації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Відповідно до п.п. 68-69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.

Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Отже, ОСОБА_1 мав обов`язок пройти медичний огляд.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Позивачем суду не надано жодних доказів проходження медичного огляду на протязі останніх 5 років.

Доводи позивача про неможливість притягнення його до відповідальності з посиланням на примітку до ст. 210 КУпАП суд відхиляє, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити активні дії шляхом медичного огляду у встановлений строк, тобто даних, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів.

За таких обставин суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова від 29.08.2025 №5111 прийнята правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про залишення оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позовну заяву залишено без задоволення і представник відповідача не заявляв про наявність у відповідача судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 241,246,255, 286,294,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондарець Денис Іванович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування рішення, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративному суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2025 року.

Суддя О.М. Герцов