Справа № 460/17578/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2025 року м. Рівне №460/17578/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

третьої особи на стороні відповідача: представник адвокат Огородник О.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доМлинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ,
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Млинівський ВДВС у Дубенському районі Рівненської області, відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 04.07.2025 у виконавчому провадженні № 77207686.

В позові вказує, що у провадженні Млинівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області перебуває виконавче провадження №77207686 з примусового виконання рішення суду у цивільній справі №566/1096/23, яким зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07.03.2025 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на позивача у розмірі 1700,00 грн, а 04.07.2025 - постанова про накладення штрафу в подвійному розмірі 3400,00 грн за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин. Позивач вважає постанову від 04.07.2025 протиправною, оскільки вона прийнята лише на підставі заяви ОСОБА_2 та акта від 12.06.2025. Натомість, жодних інших дій з метою перевірки достовірності інформації щодо невиконання рішення суду ОСОБА_1 державним виконавцем вчинено не було. Покликаючись до положень ч. 4 ст. 64-1 Закону України Про виконавче провадження та розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, позивач зазначила, що державний виконавець не лише не переконалася в достовірності поданої в заяві від 12.06.2025 інформації стягувача щодо невиконання рішення боржником, а й не вчинила жодних дій щодо перевірки обставин поважності чи не поважності причин невиконання рішення суду боржником. Зауважила, що 11.07.2025 державному виконавцю було подано заяву від імені ОСОБА_1 про відкладення проведення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, оскільки 14.02.2022 вона разом із сином ОСОБА_3 виїхали до Республіки Польща, де постійно проживають більше трьох років. У зв`язку з цим вважає, що рішення державного виконавця є передчасним, неперевіреним, неправомірно покладає фінансовий тягар у вигляді штрафу на позивача, яка належним чином виконує рішення суду, що набрало законної сили.

Ухвалою від 02.10.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 20.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, поновлено позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтею 287 КАС України, з повідомленням (викликом) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що факт невиконання позивачем рішення суду підтверджується неодноразовими заявами стягувача із долученням відповідних доказів, а також актами державного виконавця, які наявні в матеріалах виконавчого провадження. У зв`язку з цим 06.03.2025 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, відповідно до ст. 75 Закону України Про виконавче провадження, а 04.07.2025 - за повторне невиконання рішення суду в подвійному розмірі 3400 грн. Одна із заяв стягувача містила інформацію про те, що ОСОБА_2 , перебуваючи у Республіці Польща з 01.07.2025 по 05.07.2025, неодноразово намагався побачитись і порозмовляти з дитиною, однак ОСОБА_1 чинила перешкоди у спілкуванні та побаченні з дитиною, внаслідок чого стягувачу повторно не вдалось реалізувати свої батьківські права та обов`язки. Відповідач зауважив, що згідно з рішенням суду позивач має надавати стягувачу не лише можливість бачитися із дитиною, а й забезпечувати спілкування сина із батьком щонайменше тричі на тиждень у чітко встановлені дні у чітко встановлений проміжок часу, однак доказів від позивача про те, що не може із поважних причин виконати рішення, суду надано не було. Посилання позивача на те, що вона проживає у Республіці Польща і тому не може виконувати рішення суду, нівелюється тим, що стягувач має можливість безперешкодного перетину державного кордону України і неодноразово їздив до Республіка Польща з метою виконання рішення суду і реалізації своїх батьківських прав на побачення із дитиною, що підтверджується відповідними відмітками у закордонному паспорті стягувача. За наведених обставин, відповідач вважає спірну постанову правомірною. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 03.11.2025 не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача просила відкласти розгляд справи.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою від 03.11.2025 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , третя особа). Встановлено строк для подання третьою особою письмових пояснень. Відкладено розгляд справи до 9:30 год. 17.11.2025.

Також задоволено заяву представника третьої особи адвоката Огородника Олега Валентиновича про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 17.11.2025 не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з відсутністю в судовому засіданні представників позивача та відповідача суд оголосив зміст позовних вимог та відзиву на позов.

У судовому засіданні 17.11.2025 третя особа та його представник заперечили проти позовних вимог. Третя особа пояснив, що він неодноразово виїжджав до Республіки Польща, щоб побачитися зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4 . Однак позивач на його телефонні дзвінки не відповідає, побачитися з дитиною можливості не надає. Вказав, що він спілкувався з вчителями у школі, де навчається його син, та довідався, що позивач повідомила, що батька в дитини немає. Без згоди матері йому не надали можливості побачитися з сином. У зв`язку з цим він неодноразово звертався до державного виконавця, оскільки в інший спосіб він не може вплинути на позивача з метою виконання судового рішення та реалізації своїх батьківських прав на спілкування з дитиною. Також пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачем він сплачує аліменти на дитину, заборгованості зі сплати аліментів немає.

В судовому засіданні 17.11.2025 суд ухвалив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошене у судовому засіданні 24.11.2025 о 9:00 год.

Ухвалою від 20.11.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача адвоката Лащук Юлії Валеріївни про участь у судовому засіданні 24.11.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 та Степанюк А. М. є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; шлюб між позивачем та третьою особою розірвано.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 08.10.2024 у цивільній справі №566/1096/23, яке набрало законної сили 15.11.2024, задоволено позов ОСОБА_2 , зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі шляхом систематичних побачень з дитиною:

1) побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 без присутності матері за фактичним місцем проживання дитини та / або в населеному пункті в якому проживає дитина з 14:00 години кожної другої п`ятниці кожного місяця до 18:00 години кожної другої неділі кожного місяця з урахуванням режиму дня дитини щодо його харчування та сну.

2) побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 без присутності матері за місцем перебування батька у період літніх канікул з 01 липня кожного року по 21 липня кожного року усіх років;

3) безперешкодне спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 засобами телефонного або відео-зв`язку без присутності матері кожен вівторок, четвер, неділю у період із 20 години 00 хвилин по 20 годину 30 хвилин.

Постановою в.о. начальника відділу Млинівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області від 17.02.2025 відкрито виконавче провадження №77207686 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26.11.2024 Млинівським районним судом Рівненської області у цивільній справі №566/1096/23, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.03.2025 головним державним виконавцем в межах виконавчого провадження №77207686 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання без поважних причин рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 08.10.2024 у цивільній справі №566/1096/23 у розмірі 1700,00 грн.

04.07.2025 державним виконавцем в межах виконавчого провадження №77207686 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за повторне невиконання без поважних причин рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 08.10.2024 у цивільній справі №566/1096/23 у розмірі 3400,00 грн.

Вважаючи постанову від 04.07.2025 протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі джерела права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Статтею 64-1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч. 1).

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (ч. 2).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 3).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом (ч. 4).

Стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 04.03.2025 до Млинівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області надійшла заява ОСОБА_2 (вх.№513), в якій зазначено, що ОСОБА_1 не виконує рішення суду, а саме: відмовляє у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 засобами телефонного або відео- зв`язку без присутності матері кожен вівторок, четвер, неділю у період із 20 годин 00 хвилин по 20 годину 30 хвилин (а.с. 106).

Вказані обставини підтверджуються також актом державного виконавця від 04.03.2025 (а.с. 105).

У зв`язку з цим 06.03.2025 головним державним виконавцем у виконавчому провадженні №77207686 винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання без поважних причин рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 08.10.2024 у цивільній справі №566/1096/23 у розмірі 1700,00 грн (а.с. 101).

Вказана постанова державного виконався не оскаржувалася позивачем та на час вирішення спору у цій судовій справі є чинною.

12.06.2025 ОСОБА_2 звернувся до Млинівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області із заявою про накладення штрафу на ОСОБА_2 за повторне невиконання рішення суду, у якій повідомив, що ОСОБА_1 , попри його попередження про намір побачитися із дитиною у встановлений судом час із 14 години 00 хвилин 06 червня 2025 року по 18 годину 00 хвилин 08 червня 2025 року, можливості побачення у зазначений період не було забезпечено. Окрім того, вказав, що боржником не виконується й рішення суду в частині спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку (а.с. 97).

Вказані обставини підтверджуються актом державного виконавця від 12.06.2025 (а.с. 96).

У зв`язку з цим 04.07.2025 головним державним виконавцем в межах виконавчого провадження №77207686 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн на ОСОБА_1 за повторне невиконання без поважних причин рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 08.10.2024 у цивільній справі №566/1096/23 (а.с. 91-92).

Крім цього, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 22.07.2025 до Млинівського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області надійшла заява ОСОБА_2 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду, у якій ОСОБА_2 повідомив державного виконавця про те, що перебуваючи у Республіці Польща у період з 01.07.2025 по 05.07.2025, він неодноразово намагався побачитись і порозмовляти з сином, однак ОСОБА_1 чинила перешкоди у спілкуванні та побаченні з дитиною, внаслідок чого стягувачу вкотре не вдалось реалізувати свої батьківські права. Окрім того, боржником не виконується й рішення суду в частині спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку, що можна виконати у будь-якій точці світу (а.с. 87).

Обставини перебування ОСОБА_2 на території Республіки Польща у зазначений період підтверджується відповідними відмітками в`їзду/виїзду на територію іноземної держави у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 03.09.2019 органом №0701 (а.с. 94-95).

Позивач таких обставин не заперечила.

Суд зауважує, що буквальний зміст частини першої статті 64-1 Закону №1404-VIII свідчить на користь того, що рішення про встановлення побачення з дитиною покладає на боржника обов`язок забезпечити такі побачення.

Натомість, за обставинами справи, позивач всупереч судовому рішенню у цивільній справі №566/1096/23 усіляко перешкоджає третій особі у реалізації не лише його побачень із сином, а й у спілкуванні з дитиною в телефонному режимі, що свідчить про невиконання позивачем вказаного судового рішення без поважних причин за реальної можливості його виконання.

Покликання позивача на неможливість виконання судового рішення з тих підстав, що вона із сином перебуває за кордоном, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, позаяк дослідженими судом доказами встановлено, що ОСОБА_2 не обмежений у праві виїзду за кордон та в 2025 році неодноразово виїжджав до Республіки Польща з метою побачитися з дитиною. Однак, позивач не забезпечила можливості такого спілкування. Крім цього, безвідносно до країни перебування, є можливим використання засобів телефонного зв`язку для спілкування батька з сином, як це передбачено рішенням суду у цивільній справі №566/1096/23.

Таким чином, доводи позивача про те, що вона належним чином виконує рішення суду, а також щодо неможливості виконання судового рішення, не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже враховані державним виконавцем обставини щодо безпідставного повторного невиконання боржником судового рішення, які слугували підставою для накладення на позивача штрафу, відповідають встановленим в цій справі обставинам та підтверджуються дослідженими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами, встановленими частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене у сукупності, проаналізувавши основні вагомі аргументи учасників справи та надані ними докази, суд дійшов висновку, що при винесенні спірної постанови державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону №1404-VIII, добросовісно та розсудливо, на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

Доводи позивача правомірності оскарженої постанови державного виконавця не спростовують та не дають суду підстав для її скасування.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрат відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (с. П`яннє, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35186, ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Млинівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Поліщука, буд. 18, с-ще Млинів, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35100, ЄДРПОУ/РНОКПП 34337386)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 Адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 24 листопада 2025 року

Суддя Н.О. Дорошенко