Справа № 620/3279/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
24 листопада 2025 року Чернігів Справа № 620/3279/25
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіна М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу,
23.03.2025 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 24.03.2025), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 в частині притягнення штаб-сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладанні дисциплінарного стягнення, передбачене пунктом «ґ» статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України «Попередження про неповну службову відповідність»;
визнати протиправним та скасувати пункт 38 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 в частині позбавлення штаб-сержанта ОСОБА_1 премії за листопад 2024 року у повному обсязі;
визнати протиправним та скасувати пункт 39 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 в частині притягнення штаб-сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності згідно довідки - розрахунку начальника БТ служби військової частини НОМЕР_1 (нестача 4 комплектуючих до танка Т-64БВ з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_3 ), на суму 414 979, 26 грн;
визнати протиправним та скасувати пункт 40 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 в частині утримання з штаб-сержанта ОСОБА_1 вартість майна БТ служби на суму 414 979, 26 грн;
визнати протиправним та скасувати пункт 44 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 в частині утримання з штаб-сержанта ОСОБА_1 вартість майна БТ служби на суму 399 878, 68 грн;
стягнуті військовою частиною НОМЕР_1 кошти на виконання наказу командира (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 повернути у власність штаб-сержанта ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 26.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу залишено без розгляду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до висновків суду апеляційної інстанції, колегія суддів вказала, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суду першої інстанції слід врахувати висновки наведені апеляційним судом, надати позивачу можливість обґрунтувати підстави поважності пропуску строку звернення до суду у розрізі встановлених обставин та дослідити доводи позивача щодо перебування його у відрядженні.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 прийнято справу № 620/3279/25 до провадження судді Дубіної М.М. для продовження розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача зазначає, що позивач так і не надав суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до суду та не обґрунтував підстави поважності пропуску строку звернення до суду у розрізі встановлених обставин, тому просить залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу та у випадку, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.
Суд зазначає, що в цій справі предметом спору є оскарження пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832.
З огляду на викладене, суд зазначає, що вказаний спір є спором, пов`язаним з проходженням позивачем публічної служби, для якого визначено місячний строк звернення до суду, який ним пропущено, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 09.12.2024 здійснювалося доведення вищезазначеного наказу ОСОБА_1 , що підтверджується актом про відмову від ознайомлення із наказом про результати службового розслідування від 09.12.2024, з поставленим власноруч підписом ОСОБА_1 , а з позовною заявою до суду звернувся тільки 23.03.2025.
Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України).
Разом із цим, суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними (зокрема, постанова Верховного Суду від 28.08.2024 №580/9690/23).
Як зазначено вище, за загальним правилом, визначеним у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).
У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).
На обгрунтування поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач у позовній заяві зазначає, що станом до 14.02.2025 йому не було відомо про накладання на нього дисциплінарного стягнення. Про факт проведення службового розслідування останній був обізнаний у тому, що воно проводиться в рамках кримінального провадження щодо нестачі військового майна у військовій частині НОМЕР_1 .
Як було підкреслено вище, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.
Вказане в сукупності дає підстави стверджувати про відсутність обставин, які б об`єктивно унеможливили звернення позивача до суду за захистом прав протягом визначеного законом строку, оскільки судом встановлено, що відповідачем 09.12.2024 здійснювалося доведення наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.12.2024 № 832 ОСОБА_1 , що підтверджується актом про відмову від ознайомлення із наказом про результати службового розслідування від 09.12.2024, з поставленим власноруч підписом ОСОБА_1 , та це також констатовано в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у цій справі.
Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.
У свою чергу, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовано положеннями статті 123 КАС України, відповідно до частини першої якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із частинами другою та третьою статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З урахуванням викладеного, вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подавши до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із вказанням інших підстав для його поновлення та з наданням доказів поважності причин такого пропуску.
У разі неусунення позивачем наведених вище недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, його позовна заява буде залишена без розгляду (частина п`ятнадцята статті 171 КАС України).
Керуючись статтями 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу залишити без руху.
Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків його позовної заяви.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява у частині позовних вимог буде залишена без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Марія ДУБІНА