Справа № 753/21758/25
Суддя: Маркєлова В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/381/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шепко А.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва в порядку адміністративного судочинства подано зазначений позов.

Ухвалою від 24.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі. Постановив здійснити розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 268 КАС України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, буд. 5-А, каб. 127. Судове засідання призначив на 19.11.1015 о 14:00 годині.

Позивач заявив наступні вимоги:

1. Скасувати постанову головного спеціаліста інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук Віти Павлівни серія 2КІ № від 01.10.2025, якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

2. Стягнути з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Киівської міської державної адміністрації) на користь позивача сплачені за штраф кошти в розмірі 357,00 (340,00 штраф і 17,00 грн - комісія за його сплату) та судові витрати - 484,48 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 357,00 грн за те, що 01.10.2025 о 10:27 годині в м. Києві по вул. Боричів узвіз, буд. 13, він припаркував транспортний засіб TOYOTA CAMRY з номерним знаком НОМЕР_1 на тротуарі таким чином, що для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, чим порушив п. 15.10 д) ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена у зв`язку з невірним тлумаченням положень Правил дорожнього руху України. Згідно з п. 15.10 (в) ПДР, стоянка на тротуарах дозволяється за умови, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Фактична ситуація, підтверджена фотоматеріалами, свідчить про те, що його автомобіль, припаркований біля краю тротуару, не створював перешкод для пішоходів, оскільки пішохідна зона залишалась вільною та не звуженою. Окрім того, декоративні зелені насадження спеціально відокремлюють паркувальну зону від пішохідного шляху. Інспектор навмисно сфотографувала автомобіль таким чином, щоб не було видно пішохідної частини тротуару, що свідчить про неповний та упереджений аналіз ситуації. Отже, я він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважаю себе невинним, а постанова 2КІ № від 01.10.2025 року є необґрунтованою та такою, що є наслідком хибного тлумачення ПДР, а тому підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Відповідач через «Електронний суд» 10.11.2025 подав відзив, у якому не погодився з вимогами позовної заяви. Зазначив наступне.

Уважно ознайомившись із позовними матеріалами Департамент вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. 02.03.2023 рішенням Київської міської ради, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911 було затверджено Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (нова редакція). Відповідно до п. 1 вказаного положення Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який утворений відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у структурі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішенням Київської міської ради від 20 червня 2002 року N 28/28 "Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності".

Департамент перейменовано з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 08 грудня 2016 року N 544/1548 "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" перейменовано з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року N 198/7535 "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" було перейменовано з Головного управління контролю за благоустроєм виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департамент підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, підпорядковується Київському міському голові, входить до структури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), виконує функції органу місцевого самоврядування та, у визначених законодавством України випадках, виконує функції державної виконавчої влади (п. 2 Положення).

Згідно до п. 4 Положення основними завданнями Департаменту є: 4.9. Здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в межах повноважень, наданих законодавством України. 4.10. Виконання функцій управління (інспекції) з паркування.

Пунктом 5.50. Положення Департамент здійснює контроль за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів. 5.51. Здійснює контроль за оплатою вартості послуг з паркування у встановленому порядку. 5.52. Розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладає адміністративні стягнення. 5.53. Здійснює тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 6. У структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: 1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; 3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); 5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; 6) складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; 7) здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку; 8) брати участь у межах своєї компетенції у роботі комісій, що утворюються Київською міською радою та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 9) надавати інформацію іншим органам державного контролю відповідно до законодавства; 10) установлювати за даними державних реєстрів відповідальних осіб за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів; 11) складати протоколи про порушення вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів відповідно до законодавства та надавати їх на розгляд у встановленому порядку; 12) мають інші права, визначені законом. Відповідно ст. 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.11.2025 4 частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу. Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування. На виконання рішення Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911 «Про оптимізацію діяльності деяких структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» згідно з розпорядженням Київського міського голови В. Кличка від 17.10.2023 № 994 «Про затвердження структури Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» у складі Департаменту територіального контролю міста Києва утворено управління (інспекцію) з паркування.

Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва уповноважено від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122, частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30.06.1993 року №3353-XII «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила). Відповідно до пункту 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з пунктом 1.5 Правил дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. В свою чергу, пункт 15.10 Правил містить перелік випадків, в яких заборонено здійснювати стоянку. Підпунктом д) Правил, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Щодо постанови інспектора з паркування. Головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук Вітою Павлівною (далі Інспектор) 01 жовтня 2025 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № (далі Постанова). На Позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за порушення пункту 15.10 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Факт винесення постанови визнається Відповідачем. Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Інспектором було здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат). Департамент вважає за необхідне відзначити, що не Інспектор визначає, а розміщення конкретного транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, оскільки випадки такого розміщені передбачені ст. 265-4 КУпАП: Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху. Відповідно до п. 15.10 Правил, Стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Водночас, з матеріалів фотофіксації до Постанови вбачається, що транспортний засіб Позивача TOYOTA CAMRY номерний знак НОМЕР_1 поставлений на стоянку, створює перешкоду для руху пішоходів за адресою: узвіз Боричів, 13 в м. Києві. Наведене в повній мірі підтверджується фотознімками, співпадає з GPSкоординатами на фотознімках: Фото 1 50.46015222, 30.52552639, фото 2 50.46012194, 30.52540833, фото 3 50.46009972, 30.52545111, фото 4 50.46019972, 30.52553556, фото 5 50.46015222, 30.52552639. Кожен фотознімок містить інформацію про дату і час здійснення фотозйомки. Згідно матеріалів фотозйомки, транспортний засіб Позивача перебував нерухомо з 10:17 до 10:27, тобто 10 хвилин.

Згідно п. 1.10 Правил, стоянка припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Отже факт стоянки є повністю доведеним.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП транспортний засіб Позивача своїм розташуванням створює перешкоду для руху пішоходів.

Таким чином, автомобіль Позивача було розміщено з порушенням вимог підпункту д) пункту 15.10 Правил, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Транспортний засіб Позивача підлягав тимчасовому затриманню відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП. Отже, транспортний засіб Позивача створював перешкоди дорожньому руху.

Інспектор в своїх діях керувався виключно приписами законодавства, в даному випадку ст. 265-4 КУпАП. Саме ст. 265-4 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли розміщення транспортного засобу створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками. З огляду на те, що винуватість Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами матеріалами фотофіксації до Постанови, то правильність дій інспектора в частині правової кваліфікації дій Відповідача не викликає жодних сумнівів.

Щодо заборони руху тротуарами транспортними засобами Згідно п. 11.13 Правил дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил. Згідно пункту 1.10 Правил, Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Відповідно до п. 4.1.Правил дорожнього руху пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Рух транспортних засобів по тротуару заборонено, якщо це не дозволено спеціальними дорожніми знаками або в разі, якщо це не транспорт комунальних служб, поліції тощо. Так, відповідно до п. 4.11. Правил, пішоходи повинні чекати транспортний засіб на тротуарах, посадкових майданчиках, а якщо вони відсутні - на узбіччі, не створюючи перешкод для дорожнього руху.

Також, з матеріалів фотофіксації до Постанови вбачається відсутність будь-яких дорожніх знаків та/або дорожньої розмітки, які б свідчили про наявність в місці, де було розміщено транспортний засіб Позивача відведеного майданчика для паркування.

Отже, Позивач здійснив рух по тротуару, що призначений виключно для пішоходів, а також розмістив автомобіль на тротуарі усіма колесами, відповідно до матеріалів фотофіксації, чим створив перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Створення перешкоди для руху пішоходів Згідно підпункту д) п. 15.10 Правил, стоянка заборонена у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. Створення перешкоди для руху, відповідно до Правил дорожнього руху України є розміщення транспортного засобу таким чином, що він ускладнює або унеможливлює нормальний, безпечний та безперешкодний рух інших учасників дорожнього руху як транспортних засобів, так і пішоходів (осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками). Така перешкода змушує учасника дорожнього руху, зокрема пішохода(осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками), змінити напрямок руху, маневрувати, знижувати швидкість, зупинятися або виходити за межі проїзної частини/тротуару. Отже, створення будь яких штучних, не передбачених законодавством перешкод на тротуарі прямо порушує право пішохода на вільне пересування. Звертаємо увагу Суду, що відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, зупинка та стоянка транспортних засобів на тротуарах дозволяється лише у випадках, коли це прямо передбачено дорожніми знаками або дорожньою розміткою та не перешкоджає руху пішоходів, зокрема осіб з інвалідністю, батьків із дитячими візками тощо.

Згідно з матеріалами фотофіксації, доданими до оскаржуваної Постанови, а саме на фото № 1, 2, 4 та 5, чітко видно, що біля транспортного засобу Позивача спереду розташовано елементи благоустрою клумба із зеленими насадженнями, а позаду транспортного засобу знаходиться небезпечний вихід на проїзну частину, що створює ризик для пішоходів та унеможливлює їх безпечне пересування тротуаром. Отже, транспортний засіб Позивача, рухаючись тротуаром, здійснив стоянку з порушенням вимог ПДР, внаслідок чого пішоходи були змушені змінювати траєкторію руху (маневрувати, звертати убік, обходити транспортний засіб). Станом на зараз, у місці скоєння правопорушення було зроблено додаткові фото (додаються), які підтвержують встановлений знак 3.35 Стоянку заборонено та встановлено обмежувальні елементи огорожі (обмежувальні стовпчики), призначені для запобігання несанкціонованому в`їзду та/або паркуванню транспортних засобів на тротуарі, газоні чи в пішохідній зоні в населених пунктах (ДСТУ 8751:2017 «Безпека дорожнього руху. Огорожі дорожні і напрямні пристрої). Відповідно до п. 6.1 Групи дорожніх огороджень 6.1.1 Дорожні огородження поділяють на три групи: а) перша група (транспортні огородження) огородження металеве бар`єрного типу згідно з ДСТУ Б В.2.3-12; парапетного типу згідно з ДСТУ Б В.2.3-10 і тросове згідно з ДСТУ Б В.2.3-25, призначені для запобігання вимушеним з`їздам автомобілів за межі земляного полотна дороги, штучних споруд; зіткнень із транспортом, що рухається у зустрічному напрямку; наїздів на масивні предмети та споруди, розміщені вздовж дороги чи на розділювальній смузі: висота огородження бар`єрного типу ДО, ДД та МД (відповідно до 6.2.2) з однією балкою з лицьової сторони має становити від 0,75 м до 0,8 м включно (якщо огородження розташовано на рівні лицьової грані бордюру, висоту огородження має бути зменшено на висоту бордюру). Висота багатоярусного огородження має відповідати нормативним документам, розробленим і затвердженим у встановленому порядку на відповідну конструкцію огородження, підтверджену протоколом натурних випробувань згідно з ДСТУ Б В.2.3-13. Висоту огородження МО приймають згідно з таблицею 4 ДСТУ Б В.2.3-12; висота огородження парапетного типу має відповідати вимогам ДСТУ Б В.2.3-10; висота огородження тросового типу має відповідати вимогам ДСТУ Б В.2.3-25; б) друга група (пішохідні огородження та огородження для тварин) огородження, призначене для організації упорядкованого руху пішоходів і забезпечення їхньої безпеки (пішохідне огородження) та запобігання виходу на проїзну частину диких і свійських тварин (огородження для тварин).Висота огородження становить від 0,8 м до 1,5 м включно, залежно від призначення відповідно до 6.3.3 та таблиці 6.1; в) третя група (обмежувальні огородження) огородження у вигляді окремих стовпчиків, напівсферичних конструкцій, прямокутного паралелепіпеда, куба чи вазонів-клумб, призначених для застосування в населених пунктах для запобігання несанкціонованим в`їздам та/або паркуванню ТЗ на тротуарі, газоні чи в пішохідній зоні. Висота обмежувальних стовпчиків має становити від 0,75 м до 1,10 м включно; напівсферичних конструкцій від 0,30 м до 0,50 м включно; огороджень у вигляді паралелепіпеда чи куба від 0,40 м до 0,60 м включно; вазонів-клумб від 0,30 м до 0,60 м включно Стовпчик обмежувальний односторонній із світлоповертальним елементом червоного кольору. Загальна висота стовпчика в залежності від матеріалу виготовлення та від характеристик ґрунту, де він встановлюється, повинна становити (1,3 1,7) м. Нижня частина стовпчика може бути закріплена щебенем, гравієм згідно з ДСТУ Б В.2.7-74 та ДСТУ Б В.2.7-75 або рухомою бетонною сумішшю згідно з ДСТУ Б В.2.7-96. Стовпчик обмежувальний встановлений відповідно до вимог Державних будівельних норм (ДБН) та виконує функцію обмеження доступу транспортних засобів на пішохідну зону та призначений для унеможливлення заїзду та руху транспортних засобів тротуаром, що ще раз підтверджує недопустимість такого розміщення автомобіля. Наявність обмежувальних елементів свідчить про те, що дана ділянка тротуару призначена виключно для руху пішоходів, а не для стоянки транспортних засобів. Ігнорування наявних обмежувальних елементів, зокрема обмежувальних стовпчиків, паркану, є порушенням правил дорожнього руху та норм щодо організації благоустрою території. Таке розташування транспортного засобу Позивача значно ускладнює безпечне пересування пішоходів, змушуючи їх обходити транспортний засіб під час руху тротуаром для здійснення стоянки.

Таким чином, розміщення транспортного засобу Позивача на тротуарі суттєво обмежує вільний рух пішоходів та створює значні перешкоди для осіб з інвалідністю, які пересуваються за допомогою спеціальних засобів, а також для пішоходів із дитячими колясками.

Щодо підпункту 15.10 Правил. Аналізуючи положення пункту 15.10 Правил, вбачається, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Разом з тим, зі змісту норми підпункту в) пункту 15.10 Правил вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Оскільки матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання підпункту в) пункту 15.10 Правил є необгрунтованим (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 № 761/43725/21). Також, підтвердженням того, що транспортний засіб Позивача був розташований безпосередньо на тротуарі усіма колесами, а не на краю тротуару слугує і судова практика. Також, на недоречність посилання на підпункту в) пункту 15.10 Правил вказують висновки, зроблені Шостим апеляційним адміністративним судом при винесенні постанови від 06.09.2023 у справі № 757/68002/21-а: «Щодо посилання позивача на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, відтак, відсутній факт порушення Правил дорожнього руху, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, то колегія суддів зазначає наступне. З наявних у справі матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що належний позивачу транспортний засіб «SkodaSuperB», номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований не на краю тротуару, як передбачено п.п. «в» п. 15.10 ПДР України. Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що за правилами ПДР краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів. Також колегія суддів зазначає, що зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Враховуючи, що матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання останнім п.п. «в» п. 15.10 ПДР України є необґрунтованим.» Також, з наведених фотознімків вбачається, що транспортний засіб Позивача не був припаркований у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці, як то передбачено п. 15.6 ПДР України. Третій апеляційний адміністративний суд під час винесення постанови від 23.02.2021 у справі № 205/10899/19 дійшов наступних висновків: «Відповідно до наведених фотознімків, належний позивачу транспортний засіб Skoda Octavia A5, д.н.з НОМЕР_1 року здійснив стоянку на тротуарі. З матеріалів справи вбачається, що позивач обгрунтовує правомірність здійснення стоянки на тротуарі посиланням на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Відтак, зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за диспозицією п.п. Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.11.2025 11 «в» п. 15.10 ПДР України краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів. Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням по внутрішній його стороні 2 матерів для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки по тротуару та убезпечення тим самим пішоходів, забезпечення їм вільного руху тротуаром. До того ж, автомобіль позивача не був поставлений на стоянку способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував на тротуарі. Наведена позиція повністю узгоджується з судовою практикою, яка міститься в судових рішеннях від 27.05.2024 у справі №751/2112/24, від 20.05.2024 у справі № 757/38876/23-а, від 20.04.2024 у справі № 752/672/24, від 06.03.2023 у справі № 755/13456/22, від 21.02.2023 у справі № 754/11960/22, від 14.11.2022 у справі № 752/23033/21. Принагідно звертаємо увагу Суду, що транспортний засіб Позивача був розміщений у зоні дії дорожнього знака 3.35 «Стоянку заборонено», що підтверджується наявними у матеріалах справи додатковими фотознімками, а також скріншотом із сервісу Google Maps (історія зображень за період близько 10 років тому), які додаються до відзиву. Відповідно до положень розділу 33 Правил, зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування регламентують застосування елементів регулювання дорожнього руху, в тому числі знаків 3.34 та 3.35. Згідно п 14.5.29 ДСТУ 4100:2021, знак 3.35 «Стоянку заборонено» застосовують, щоб заборонити зупинку і стоянку ТЗ. Його встановлюють з того боку дороги, на якому вводять заборону. На ділянках доріг, де кількість смуг для руху в одному напрямку дві і більше, знак 3.35 потрібно застосовувати там, де, залежно від інтенсивності руху під час об`їзду ТЗ, що зупинилися, створюється підвищена небезпека зіткнення. Знак 3.35 дозволено застосовувати і в інших випадках, де потрібно заборонити зупинку і стоянку ТЗ для забезпечення безпеки руху. Згідно п. 14.5.30 ДСТУ 4100:2021, для уточнення умов уведених заборон, дорожні знаки 3.343.37 можна застосовувати з табличками 7.2.27.2.6, 7.4.17.4.7, 7.5.17.5.6, 7.18, а для доріг з одностороннім рухом і табличку 7.2.7. У випадках, коли потрібно заборонити зупинку або стоянку вздовж одного боку площі, фасаду будинку тощо, і знаки 3.343.37 не можуть бути встановлені так, щоб усі водії були поінформовані про введену заборону, дозволено установлювати ці знаки разом із однією з табличок 7.2.5 чи 7.2.6 або з табличкою 7.2.7 навпроти в`їзду на площу, під`їзду до будинку тощо, лицьовою частиною в бік водіїв ТЗ, що під`їжджають. Знаки 3.343.37 застосовують без табличок 7.2.27.2.4, якщо зону їхньої дії поширюють до видимого з місця встановлення цих знаків перехрестя чи кінця населеного пункту. Згідно пункту 1.10 Правил: автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.11.2025 12 та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). Тобто, термін «дорога» включає в себе проїзну частину і тротуар/смугу відводу. Наведене в повній мірі кореспондується з визначеннями проїзної частини і тротуару. Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном; Отже, як тротуар так і проїзна частина є елементами дороги. Відповідно до положень розділу 33 Правил дорожнього руху України, дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено» встановлює заборону на стоянку транспортних засобів, крім таксі, які здійснюють посадку або висадку пасажирів, а також розвантаження чи завантаження вантажу. Дія цього знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Дорожний знак 3.35 встановлено на вулиці Набережно-Хрещатинській, біля будинку 1а у напрямку по узвозу Боричіву до перехрестя з вулицею Петра Сагайдачного. Дія знаку поширюється на той бік дороги, де розташований транспортний засіб Позивача. Отже, заборона, встановлена знаком 3.35, поширюється на всю ширину дороги з відповідного боку, включно з тротуаром, який є елементом дороги. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 686/13619/17. Край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки. Комплексний аналіз вищенаведених положень Правил створює висновок про те, що місце де по ширині закінчується проїзна частина її край, в той же час є краєм тротуару. Таким чином, краєм тротуару - є видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання (примикання) до проїзної частини, смуги для руху трамваїв або велосмуги. Тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Для руху пішоходів, а не для руху чи стоянки транспортних засобів. Наведене в повній мірі узгоджується з пунктом 8-1 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів», згідно якого, забороняється обладнання суб`єктами господарювання (в тому числі операторами) майданчиків для паркування на тротуарах. Звертаємо увагу Суду на те, що диспозиція підпункту «в» пункту 15.10 Правил, передбачає, можливість здійснення стоянки на тротуарах за умови наявності відповідних дорожніх знаків з встановленими табличками. В розумінні Правил, таким знаком є знак 5.42.1 - «Місце для стоянки», позначає місця та майданчики для стоянки транспортних засобів. Відповідно, такими табличками є таблички 7.6.3, 7.6.6, 7.6.7. Матеріалами фотозйомки підтверджується відсутність вказаних знаків і табличок у місці вчинення адміністративного правопорушення, а додатковим фотознімком навпаки, наявність заборони такої стоянки Пунктом 1.3 Правил встановлено обов`язок учасників дорожнього руху знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, «виконувати» означає активну дію, яка полягає в дотриманні вимог Правил, а не в наданні свободи чинити будь-яким незабороненим способом. Згідно пункту 1.1 Правил, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, що вказує на імперативний спосіб регулювання дорожнього руху. Власне поділ дороги на тротуар, який призначений для руху пішоходів і на проїзну частину, яка призначена для руху транспортних засобів обумовлено метою убезпечення саме пішоходів від заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю з боку джерел підвищеної небезпеки транспортних засобів. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Окрім того, сам факт того, що автомобіль припарковано на тротуарі, а не на проїзній частині, не може не свідчити про відсутність перешкод дорожньому руху (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 року по справі №464/1703/17). Наведене у своїй сукупності вказує на те, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є доведеним, а правова кваліфікація абсолютно вірною. Таким чином, посилання Позивача на пункт «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху є хибним та не може бути використане як підстава для визнання дій правомірними. Відсутність належного дозволу на паркування на тротуарі свідчить про порушення Правил дорожнього руху та підтверджує наявність складу адміністративного правопорушення.

Оскаржувана Постанова була сплачена наступного дня після її винесення, а саме 02.10.2025 та вважається виконаною.

У зв`язку з тим що постанова оплачена та вважається виконаною відповідно до вимог КУпАП така постанова надсилається лише за зверненням особи. У заявлених вимогах Позивача відсутні відомості про його звернення з цього приводу до Департаменту. Відтак, Департаментом у повному обсязі дотримано передбачену законом процедуру направлення оскаржуваної Постанови та належного повідомлення Позивача.

Щодо документів, які не можуть бути подані разом з відзивом. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 162 КАС України, відзив повинен містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання. На виконання вказаної процесуальної норми повідомляємо, що Департаментом 10.11.2025 направлено запит до Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» № 064-19408 від 10.11.2025 щодо надання схеми організації дорожнього руху. Станом на момент подання відзиву, відповідь від Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» не отримано. Відповідь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» буде подано до суду відповідно до норм КАС після її надходження до Департаменту.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних за винесенням Постанови і тимчасовим затриманням транспортного засобу. Згідно квитанції за сплату № 880506487 (далі - квитанція) від 02.10.2025, Позивачем сплачено 340.00 грн в якості оплати штрафу за оскаржуваною Постановою, 17.00 грн комісії. При цьому, 340.00 грн згідно квитанції надійшло до Головного управління казначейства у місті Києві.

Процедура повернення штрафу не може бути розглянута в цій справі, оскільки окремий порядок повернення коштів передбачений Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787. Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.07.2019 р. у справі №757/2757/16-а. Разом з тим, Позивачем не залучено Управління Державного казначейства України або міста Києва як сторону у цій справі. Таким чином, Департамент вважає, що позовна вимога про відшкодування майнової шкоди в сумі 357 грн. задоволенню не підлягає. Висновки.

Матеріали фотофіксації Постанови в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Транспортний засіб Позивача розміщений на тротуарі, який за нормальних умов та згідно приписів призначений для руху пішоходів. Таке розміщення унеможливлює рух пішоходів по тій ділянці тротуару, де розташований автомобіль, тобто створює перешкоду для руху пішоходів. Окрім того, транспортний засіб Позивача було розміщено на тротуарі, на значному віддаленні від його краю і в зоні дії знаку 3.35«Стоянку заборонено».

Власне поділ дороги на тротуар, який призначений для руху пішоходів і на проїзну частину, яка призначена для руху транспортних засобів обумовлено метою убезпечення саме пішоходів від заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю з боку джерел підвищеної небезпеки транспортних засобів. Згідно Правил, тротуар призначено для руху пішоходів, а не здійснення руху та стоянки транспортними засобами. Наведене у своїй сукупності вказує на те, що висновок інспектора щодо створення перешкод руху пішоходів є очевидним, а кваліфікація адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП вірною. Доказів неправомірної поведінки Інспектора Позивачем не надано, а виносячи оскаржувану постанову, Інспектор реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Правомірність дій Інспектора узгоджується з наведеною судовою практикою. Оскаржувана Постанова повністю відповідає вимогам статті 283 КУпАП, що підтверджується змістом самої Постанови. Відтак, Інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені оскаржуваної Постанови, що унеможливлює визнання її протиправною і скасування.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив відкласти розгляд справи через його відпустку. З огляду на те, що відповідачем є суб`єкт владних повноважень, в штаті якого працює не лише один юрист, який може представляти інтереси відповідача, враховуючи скорочені строки розгляду справ зазначеної категорії, причину неявки представника суд визнав неповажною і розглянув справу без його участі.

Суд, з`ясувавши доводи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши позов та відзив з додатками, та докази, додані на їх обґрунтування, з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив), установив такі фактичні обставини.

Згідно з постановою головного спеціаліста інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Киівської міської державної адміністрації), винесеною Нікольчук Вітою Павлівною, серія 2КІ № від 01.10.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 01.10.2025 о 10:27 годині в м. Києві по вул. Боричів узвіз, буд. 13, транспортний засіб TOYOTA CAMRY з номерним знаком НОМЕР_1 був припаркований на тротуарі, чим позивач порушив вимоги п. 15.10 д) ПДР України.

Правомірність цієї постанови є предметом спору у справі.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва уповноважено від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122, частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 15.10 д) Правил дорожнього руху, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Зі змісту норми підпункту в) пункту 15.10 Правил вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме:

-стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом;

-стоянка здійснюється на краю тротуара;

-стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Дослідивши надані сторонами докази:

-матеріалами фотофіксації,

-схему розташування дорожних знаків,

-докази оплати позивачем 02.10.2025 штрафу у розмірі 340,00 грн,

суд дійшов висновку, що цими доказами підтверджується:

1)факт здійснення позивачем 01.10.2025 о 10:27 годині в м. Києві по вул. Боричів узвіз, буд. 13, стоянки транспортного засобу TOYOTA CAMRY з номерним знаком НОМЕР_1 безпосередньо на краю тротуара, а, власне, тротуар, є широким та розділений на дві частини зеленими насадженнями (кущі та дерева), які теж є частиною тротуару, а не відокремлюють тротуар від проїжджої частини,

2)факт оплати позивачем 02.10.2025 штрафу у розмірі 340,00 грн.

Суд враховує практику, наведену відповідачем, і застосовує у цій справі висновки, зроблені Шостим апеляційним адміністративним судом при винесенні постанови від 06.09.2023 у справі № 757/68002/21-а у подібних правовідносинах: «що за правилами ПДР краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів».

При цьому у цій справі з фотодоказів суд установив, що транспортний засіб TOYOTA CAMRY з номерним знаком НОМЕР_1 позивачем був припаркований саме на краю тротуара, яким є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів, і який у даному випадку відділений від іншою частини цього ж тротуара зеленими насадженнями таким чином, що за зеленими насадженнями на цьому тротуарі для руху пішоходів залишалося щонайменше 2 метри.

Отже, розміщення транспортного засобу Позивача на тротуарі не обмежувало вільний рух пішоходів та не створювало перешкод для осіб з інвалідністю, які пересуваються за допомогою спеціальних засобів, а також для пішоходів із дитячими колясками.

Тому посилання відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 15.10 д) Правил є необґрунтованим, а постанова є неправомірною.

Твердження відповідача, що транспортний засіб позивача був розташований безпосередньо на тротуарі усіма колесами, не спростовує того факту, що автомобіль позивача було припарковано на краю тротуару.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 8 КАС України закріплює принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, положення ст. 77 КАС України закріплюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. «Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України)» (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі № 758/1619/22).

Тому обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення не звільняє Позивача від обов`язків встановлених ч. 1 ст. 77 КАС України.

На думку суду, надані Позивачем докази, у сукупності з наданими Відповідачем доказами, спростовують наявність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, тому винесена Відповідачем постанова є протиправною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовна вимога щодо стяґнення з відповідача коштів, сплачених позивачем 02.10.2025 як штраф у розмірі 340,00 грн, що був накладений згідно з оскаржуваною постановою, є похідною від основної позовної вимоги, вона підлягає задоволенню. А зазначені кошти мають бути стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі

У зв`язку із задоволенням позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 484,48 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись нормами ст. 2, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного спеціаліста інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Нікольчук Віти Павлівни серії 2КІ № від 01.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Киівської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем грошові кошти як штраф - в розмірі 340,00 грн та судовий збір - 484,48 грн, разом до стягнення 824,48 грн.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , адреса 03057, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 31, корпус 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Маркєлова