Справа № 300/3816/25
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2025 р. справа № 300/3816/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
секретаря судового засідання Пшика В.Р.,
представника позивача Федорців О.О.
представника відповідача Чекайло В.М.
представниці третьої особи на стороні позивача Міністерства фінансів України Наталич А.А.
представника третьої особи на стороні відповідача Буджака В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України та Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області
до Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада
про стягнення боргу, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог на суму 136135946,37 гривень,
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України (надалі, також третя особа на стороні позивача 1, Мінфін України, Мінфін), Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (надалі, також третя особа на стороні позивача 2, ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області), звернулося в суд з позовною заявою до Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (надалі, також відповідач, КП "Івано-Франківськводоекотехпром"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада (надалі, також третя особа на стороні відповідача), про стягнення в дохід бюджету податкового боргу на суму 142477514,55 гривень.
Підставою звернення до суду слугує невиконання відповідачем зобов`язань щодо сплати заборгованості за субкредитними договорами, укладених між КП "Івано-Франківськводоекотехпром" та Міністерством фінансів України у рамках проєктів Світового банку та ЄБРР, зокрема з приводу несплати:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між відповідачем та державою в особі уповноваженого органу укладено договори субкредитування, за якими були отримані грошові кошти, які підлягали поверненню. У зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням зобов`язань за даними договорами, сформувалася заборгованість у розмірі 142477514,55 грн (т. І, а.с. 1-63).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (т. І, а.с. 65-67).
13.06.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні відповідача Івано-Франківської міської ради надійшли пояснення по справі. У своїх поясненнях третя особа на стороні відповідача зазначає, що підтримує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, вказує, що відповідно до норм Податкового кодексу України, стягнення заборгованості за позикою, яка залучена державою, відбувається у порядку, який визначений для стягнення податкового боргу. Звертає увагу суду, що стягнення податкового боргу відбувається за обов`язковим попереднім надсиланням податкової вимоги, однак, позивачем така податкова вимога до відповідача не надсилалася, з огляду на що, на думку третьої особи, позивачем порушено порядок стягнення заборгованості за даним позовом. У зв`язку з цим, вважає заявлені позовні вимоги передчасними. Крім того, звертає увагу, що відповідно до розділу V договорів про субкредитування, у випадку настання форс-мажорних обставин, зобов`язання щодо сплати боргу не виконуються впродовж строку дії таких обставин. З огляду на те, що воєнний стан в Україні, відповідно до офіційного листа Торгово-промислової палати, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, то вважає, що на період дії таких обставин вимоги про стягнення коштів за договорами не підлягають задоволенню. Крім того, вказує на необхідність підтвердження наявності заборгованості первинними документами, які позивачем до позовної заяви не долучено. З огляду на це, просить у задоволенні позову відмовити (т. І а.с. 70-81). Також Івано-Франківською міською радою заявлено клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Дане клопотання обґрунтовано наявністю значного інтересу до даної справи та значною сумою позовних вимог (т. І, а.с. 82-92).
17.06.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач визнає, що ним було укладено відповідні договори субкредитування та додаткові угоди до таких договорів. Відповідачем підтверджено наявність непогашеної заборгованості перед бюджетом за даними договорами субкредитування. Однак, спір виникає щодо суми заборгованості, яку заявлено позивачем у позовній заяві. В решті заперечення на позовну заяву є такими, що подібні із запереченнями третьої особи, які викладені у поясненнях такої особи (т. І, а.с. 93-109). Також КП "Водоекотехпром" заявлено клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Дане клопотання обґрунтовано наявністю значного інтересу до даної справи та значною сумою позовних вимог (т. І, а.с. 110-114).
17.06.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства фінансів України надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, яке обґрунтовано тим, що сума заборгованості є значною та такою, що має важливе значення для сторін (т. І, а.с. 115-125).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 здійснено перехід щодо розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання на "07" липня 2025 о 10:30 (т. І, а.с. 126-128).
20.06.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів по даній справі. Даним клопотанням відповідач просить долучити до матеріалів справи докази подання ним заяви, щодо уточнення змісту платіжного доручення, який було ним попередньо долучено до відзиву на позовну заяву (т. І, а.с. 138-150).
02.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшли пояснення щодо відзиву на позовну заяву. У своїх поясненнях третя особа зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, не мають належного обґрунтування. Зокрема, щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини, які унеможливили належне виконання зобов`язань за договорами субкредитування, третя особа на стороні позивача 1 зазначає, що відповідачем не надано сертифікату Торгово-промислової палати, який би підтверджував наявність таких обставин. З приводу відсутності первинних документів третя особа на стороні позивача 1 зазначає, що відносини, які виникли між сторонами, охоплюються нормами Бюджетного кодексу України та належить до операцій погашення державного боргу, а не операцій з виконання державного та місцевого бюджетів і складання фінансової звітності про виконання таких бюджетів. У зв`язку з цим, на думку третьої особи на стороні позивача 1, на дані відносини не поширюються норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Також вказує на правомірність нарахування пені та відповідність заявленої суми позовних вимог положенням угод про субкредитування. З огляду на це, просить позов задовольнити в повному обсязі (т. І, а.с. 151-193; т. ІІ, а.с. 74-139).
04.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У своїй відповіді позивач зазначає, що стягнення простроченої заборгованості за кредитами та бюджетними позичками, а також нарахованої пені здійснюється органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника, відповідно до подання територіальних органів ДКСУ. З огляду на це, вказує на невідповідність заперечень відповідача, викладених у відзиві, щодо необхідності надсилання податкової вимоги (т. І, а.с. 194-201).
В підготовчому засіданні 07.07.2025 поставлено на обговорення питання про можливість проведення судового засідання за відсутності представників третіх осіб. Заслухавши думку сторін, суд вирішив відкласти проведення підготовчого засідання по даній справі (т. І, а.с. 207-208). Підготовче засідання призначене на 21.07.2025 о 13:30.
10.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У своїх запереченнях відповідач наводить додаткові нормативні аргументи щодо передчасності заявленого позову, зокрема в частині відсутності доказів надсилання податкової вимоги за заявленими вимогами про стягнення заборгованості за договорами субкредитування. У зв`язку з цим просить задовольнити позов у повному обсязі (т. І, а.с. 216-225).
11.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшло клопотання про участь представника Міністерства фінансів України Наталич Альони Андріївни (надалі, також представниця Міністерства фінансів України, представниця Мінфіну) в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Заява обґрунтована тим, що третя особа Міністерство фінансів України розташоване у місті Києві, що унеможливлює прибуття представників третьої особи до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для безпосередньої участі в судових засіданнях по справі № 300/3816/25. У зв`язку з цим просить судове засідання, призначене на "21" липня 2025 року та подальші судові засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням представницею Мінфіну власних технічних засобів (т. І, а.с. 226-235).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 клопотання третьої особи задоволено. Постановлено розгляд справи № 300/3816/25 здійснювати у судовому засіданні в режимі відеоконференції з участю представниці третьої особи 1 з використанням нею власних технічних засобів (т. І, а.с. 236-239). У зв`язку з цим, підготовче засідання призначене на 25.07.2025 о 13:30.
16.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. У своїх поясненнях відповідач зазначає про помилковість тверджень третьої особи на стороні позивача 1, оскільки у нього наявний висновок торгово-промислової палати про настання істотних обставин, які стали перешкодою для виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами субкредитування. Зважаючи на таку зміну обставин, зазначає, що строк виконання зобов`язань за субкредитними договорами ще не настав, у зв`язку з чим, нарахування пені та вимоги про стягнення заборгованості з боку позивача не мають правових підстав. З огляду на це, просить відмовити у задоволенні вимог позивача (т. ІІ, а.с. 1-16).
17.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшло клопотання про долучення доказів. Зокрема, третя особа просить долучити до матеріалів справи довідку про стан заборгованості відповідача станом на 01.07.2025 (т. ІІ, а.с. 17-33; т. ІІ, а.с. 58-73).
23.07.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю представниці третьої особи (т. ІІ, а.с. 34-42).
23.07.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його представника у щорічній відпустці (т. ІІ, а.с. 43-44).
25.07.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від третьої особи на боці відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його представника у відпустці (т. ІІ, а.с. 45-49).
Судове засідання по даній адміністративній справі, призначене на 25.07.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (т. ІІ, а.с. 50). Підготовче засідання призначено на 22.08.2025 о 13:30.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 07.08.2025 по 22.08.2025 згідно наказу від 25.07.2025 № 213-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (т. ІІ, а.с. 186), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
11.08.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшло клопотання про забезпечення участі іншого представника третьої особи 1 у судовому засіданні, призначеному на 22.08.2025 о 13:30 (т. ІІ, а.с. 141-151). У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та з огляду на те, що заявлене клопотання стосувалося заміни представника третьої особи на конкретне судове засідання, то питання, порушені в ньому, не розглядалися та не вирішувалися судом.
Судове засідання, призначене на 22.08.2025 не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (т. ІІ, а.с. 152). Підготовче засідання призначено на 22.09.2025 о 13:30.
21.08.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання було обґрунтоване тим, що відповідачем оскаржується подання ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області № 5.3, що стосується нарахування пені. Зважаючи на це, просить зупинити провадження до набрання законної сили рішенням суду у справі № 300/5211/25 (т. ІІ, а.с. 153-158).
21.08.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено платіжні доручення, що стосуються погашення позивачем боргу, який є предметом розгляду в даній справі (т. ІІ, а.с. 159-185).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.08.2025 по 03.09.2025 згідно наказу від 20.08.2025 № 261-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 186), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній адміністративній справі відмовлено (т. ІІ, а.с. 187-191).
19.09.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. Зокрема, відповідач просить суд витребувати у третьої особи на стороні позивача 1 належний розрахунок нарахування пені (т. ІІ, а.с. 213-218).
В підготовчому засіданні 22.09.2025 поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого провадження у справі. Представниця позивача заявила клопотання про оголошення перерви, у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів. Заслухавши думку сторін, суд вирішив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні по даній справі для забезпечення сторонам можливості подання доказів (т. ІІ, а.с. 201-205). Підготовче засідання призначене на 10.10.2025 о 13:30.
22.09.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено копії платіжних інструкцій про погашення відповідачем боргу за договорами субкредиту (т. ІІ, а.с. 219-238).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.09.2025 по 07.10.2025 згідно наказу від 15.09.2025 № 290-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 64), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
02.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено копії платіжних інструкцій про погашення відповідачем боргу за договорами субкредиту (т. ІІ, а.с. 239-250).
09.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено копії платіжних інструкцій про погашення відповідачем боргу за договорами субкредиту (т. ІІІ, а.с. 1-10).
10.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника відповідача на розгляді іншої справи (т. ІІІ, а.с. 11-18).
В підготовчому засіданні 10.10.2025 поставлено на обговорення питання про наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Заслухавши думку сторін, суд вирішив відкласти розгляд справи (т. ІІІ, а.с. 19-22). Підготовче засідання призначене на 10.10.2025 о 13:30.
10.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Дана заява обумовлена тим, що відповідач частково погасив заборгованість у ході розгляду справи, а тому сума позову становить 136135946,37 гривень (т. ІІІ, а.с. 30-44).
10.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшли додаткові пояснення по справі. У своїх поясненнях третя особа додатково заперечила проти аргументів відповідача щодо неправомірності нарахування пені та наявності істотних обставин, які мають бути враховані судом при розгляді даної справи. Також до даного клопотання долучено витребуваний судом розрахунок пені (т. ІІІ, а.с. 45-196).
17.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшло клопотання про забезпечення участі іншого представника третьої особи 1 у судовому засіданні, призначеному на 24.10.2025 о 10:30 (т. ІІІ, а.с. 198-207).
20.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від третьої особи на стороні позивача 1 надійшли додаткові пояснення по справі. У своїх додаткових поясненнях третя особа наводить розрахунки залишку заборгованості станом на 01.10.2025 та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути гривневий еквівалент суми заборгованості станом на день проголошення рішення (т. ІІІ, а.с. 208-210).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 клопотання третьої особи на стороні позивача 1 задоволено. Постановлено забезпечити ОСОБА_1 участь у судовому засіданні, призначеному на 24.10.2025 о 10:30 в режимі відеоконференції (т. ІІІ, а.с. 211-216).
23.10.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено платіжні інструкції про сплату позивачем частини заборгованості за договором субкредитування (т. ІІІ, а.с. 219-234).
В підготовчому засіданні 24.10.2025 поставлено на обговорення питання про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті. Заслухавши думку сторін, суд вирішив закрити підготовче провадження у даній справі (т. ІІІ, а.с. 235-240).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 закрито підготовче провадження по справі та перейдено до розгляду справи по суті (т. ІІІ, а.с. 241-245). Розгляд справи по суті призначено на 14.11.2025 о 13:30.
13.11.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено платіжні інструкції про сплату позивачем частини заборгованості за договором субкредитування (т. ІV, а.с. 8-21).
В ході судового засідання під час розгляду справи по суті було досліджено всі наявні письмові докази та заслухано позицїі сторін. Представник позивача та третьої особи 1 на стороні позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.
Представник відповідача та третьої особи на стороні відповідача проти позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у раніше поданих відзиві та додаткових поясненнях.
Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України), позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що позивачем подана заява у визначених процесуальним кодексом строк, суд вирішив здійснювати розгляд справи за уточненими позовними вимогами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті спору, встановив наступне.
26.05.2008 між Україною (Позичальник) та Міжнародним банком реконструкції і розвитку (Банк) укладено угоду про позику № 4869-UA (Проект розвитку міської інфраструктури), ратифіковану Законом України № 592-VI від 24.09.2008 року, згідно якої Банк погодився надати Позичальнику на умовах, які визначає або на які посилається Угода про позику, суму, що дорівнює ста сорока мільйонам (140000000) доларів США.
Відповідно до положень статті ІІІ "Виконання проекту" Розділу 3.01 Угоди Позичальник передає на умовах субкредиту частину коштів позики комунальним підприємствам на підставі угод про субкредитування, які повинні укладатись між Позичальником, через Міністерство фінансів України і Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, і комунальними підприємствами на умовах, затверджених Банком.
Пунктами 5.1 і 5.7 Угоди визначено, що Субпозичальник погашає основну суму Субкредиту відповідно до графіку погашення, що міститься у додатку до цієї Угоди. У разі зміни графіку погашення позики, викладеного у Додатковій статті 3 Угоди про позику, відповідні зміни вносяться до графіку погашення Субкредиту, що оформлюється додатковою угодою до цієї Угоди. Погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цією Угодою здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.
Субпозичальник, згідно підпункту 8.1.4 пункту 8.1 Угоди зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі в рахунок погашення боргу по основній сумі Субкредиту, комісійних по зобов`язаннях, відсотках, маржі та інших платежах, передбачених цією Угодою, інформувати Субкредитора в триденний термін про зміни банківських установ, у яких знаходяться рахунки Субпозичальника в національній та іноземній валюті.
За невиконання або неналежне виконання Субпозичальником своїх обов`язків зі своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цією Угодою, Субпозичальник сплачує Субкредитору пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який стягується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України (пункт 14.2 Угоди).
Згідно пункту 6.1 Угоди встановлено, що засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цією Угодою є Договір гарантії, укладений між Міністерством фінансів України та Івано-Франківською міською радою.
Засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цим Договором є гарантія Івано-Франківської міської ради від 07.09.2010 за № 1, надана Івано-Франківською міською радою Міністерству фінансів України (пункт 6.1 Договору).
У зв`язку з неналежним виконанням комунальним підприємством зобов`язань щодо повернення коштів, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі № 300/2021/19 позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до КП "Івано-Франківськводоекотехпром" задоволено повністю, зокрема, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" та за рахунок готівки, яка йому належить в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 54237594,68 гривень.
У зв`язку з неналежним виконанням комунальним підприємством зобов`язань щодо повернення коштів, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі № 300/5602/21 позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до КП "Івано-Франківськводоекотехпром" задоволено частково, зокрема, стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" та за рахунок готівки, яка йому належить в дохід державного бюджету прострочену заборгованість за договором субкредитування в розмірі 40892967,05 гривень.
Так, у відповідності до подань від 27.05.2025 за № 5.1, № 5.2, № 5.3, № 5.4 та № 5.5 за Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" станом на 01.05.2025 обліковується заборгованість, а саме:
У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не погашає заборгованість, що виникла з договорів субкредитування, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок стягнення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою був встановлений Бюджетним кодексом України (надалі, також БК України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частин другої та третьої статті 17 БК України місцеві гарантії можуть надаватися за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної міської, селищної, сільської ради для забезпечення повного або часткового виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання - резидентів України, що належать до комунального сектору економіки міста, селища, села або Автономної Республіки Крим, розташовані на відповідній території та здійснюють на цій території реалізацію інвестиційних проектів, метою яких є розвиток комунальної інфраструктури або впровадження ресурсозберігаючих технологій.
Державні (місцеві) гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.
Обов`язковою умовою надання державної (місцевої) гарантії, крім державних гарантій на портфельній основі, є укладення договору між Борговим агентством України (відповідним місцевим фінансовим органом) та суб`єктом господарювання про погашення заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) за виконання гарантійних зобов`язань.
Істотними умовами такого договору мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання: внести плату за надання державної (місцевої) гарантії; надати майнове або інше забезпечення виконання зобов`язань за гарантією; відшкодувати витрати державного (місцевого) бюджету, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань; сплатити пеню за прострочення відшкодування зазначених витрат. Пеня нараховується у разі прострочення відшкодування зазначених витрат більше ніж 30 календарних днів з дня виникнення такого прострочення та за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені; надати гаранту права ініціювання дебетового переказу коштів з поточних/депозитних рахунків суб`єкта господарювання на користь гаранта.
Згідно з частиною 7 статті 17 БК України платежі, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради, міської, селищної чи сільської територіальної громади), здійснюються згідно з відповідними договорами незалежно від обсягу коштів, визначених на цю мету в законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет), у такому ж порядку, як визначено частиною шостою статті 16 цього Кодексу, та відображаються як надання кредитів з бюджету стосовно суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані.
Частиною 8 статті 17 БК України встановлено, що у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради, міської, селищної чи сільської територіальної громади) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.
Обов`язковою умовою договору, укладеного із суб`єктом господарювання або іншим позичальником про надання кредитів (позик), залучених державою, мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання або іншого позичальника: забезпечити своєчасне обслуговування та погашення кредитів (позик); внести плату за надання кредитів (позик); надати майнове або інше забезпечення виконання своїх зобов`язань; сплатити пеню за прострочення виконання своїх зобов`язань. Пеня нараховується у разі виникнення заборгованості з обслуговування та погашення кредитів (позик), залучених державою, більше ніж 30 календарних днів з дня виникнення такої заборгованості та за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені; надати державі як кредитору права ініціювання дебетового переказу коштів з поточних/депозитних рахунків суб`єкта господарювання або іншого позичальника на користь кредитора.
Прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) не поширюється.
Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України (надалі, також ПК України) встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.
Главою 9 Розділу ІІ "Адміністрування податків, зборів (обов`язкових платежів)" ПК України врегульовано порядок погашення податкового боргу платників податків, зокрема у статті 95 встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу забезпечують стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) в порядку, визначеному цим Кодексом або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 ПК України встановлено право контролюючих органів стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Наведені вище норми Податкового кодексу України не містить жодного посилання на метод нарахування пені, тобто бюджетним законодавством та Податковим кодексом України встановлена можливість застосування норм податкового законодавства виключно щодо стягнення податковим органом пені, вже нарахованої у передбаченому договором або іншими законодавчими актами порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 174 від 02.03.2011затверджено "Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості" (надалі, також Порядок № 174).
Цей Порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 174 боржник суб`єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань за такою угодою; заборгованість за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою зобов`язання перед державою, що виникають у суб`єкта господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги; прострочена заборгованість за кредитом заборгованість боржника перед державою за кредитом (у тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання державних гарантій, кредитів тощо), не погашена у строк, визначений кредитною (субкредитною) угодою.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 174 облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.
Пунктом 6 Порядку № 174 встановлено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.
Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією.
Перерахунок в іноземну валюту бюджетної позички/фінансової допомоги коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.
За правильність спрямування коштів (у рахунок погашення, обслуговування, сплати відсотків, пені тощо) та заповнення реквізитів відповідає платник.
Датою погашення простроченої заборгованості перед державою за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, нарахованих відсотків та нарахованої на суму простроченої заборгованості пені вважається дата зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 174 Мінфін на підставі інформації банку-агента, яка подається відповідно до агентського договору між Кабінетом Міністрів України та банком-агентом, та інформації Державної казначейської служби, зазначеної в пункті 7 цього Порядку: інформує Кабінет Міністрів України раз на півріччя та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, про стан погашення простроченої заборгованості за кредитами; подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).
Згідно з пунктом 9 Порядку № 174 Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені (пункт 10 Порядку № 174).
Згідно з пунктом 11 Порядку № 174 нарахування пені починається з моменту виникнення простроченої заборгованості і припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання повинне бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором про надання кредиту, бюджетної позички/фінансової допомоги.
Пеня нараховується Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами (пункт 12 Порядку № 174).
Відповідно до пункту 14 Порядку № 174 нарахування пені припиняється в день надходження коштів у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою. У разі часткової сплати суми простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою нарахування пені зупиняється щодо такої сплаченої частки.
Мінфін припиняє нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитами на підставі виписки з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті, отриманих від Державної казначейської служби відповідно до пункту 4 цього Порядку.
У разі погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (її частини) іншим способом, ніж через сплату за платіжним документом, нарахування пені припиняється в день фактичного здійснення такого погашення, зафіксованого у відповідних документах.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Отже, особливий механізм правового регулювання щодо погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державним бюджетом, щодо коштів які були залучені за кредитом/позикою під державні гарантії унормований БК України та Порядком № 174, які є спеціальними нормативно-правовими актами, що регулюють ці відносини.
Міністерством фінансів України неодноразово направлялися листи (з відповідними розрахунками) КП "Івано-Франківськводоекотехпром" про необхідність сплати заборгованості за договором про субкредитування.
Відповідач вказує у своєму відзиві, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою, а тому не може бути використане судом як доказ, що підтверджує факт отримання фінансової допомоги, стан розрахунків з бюджетом та розмір заборгованості. Зазначає, що позивачем будь-яких первинних та банківських документів на підтвердження перерахування відповідачу і отримання ним спірної суми заборгованості, яку позивач просить стягнути, контролюючим органом надано не було, відповідно не надано платіжних доручень про перерахування коштів по субкредитуванню.
Суд зауважує, що з огляду на положення Порядку № 174 у випадку надання суб`єкту господарювання суми коштів, залучених державою або під державні гарантії, на умовах кредитної (субкредитної) угоди, належним суб`єктом нарахування пені відповідно до пункту 12 Порядку № 174 є Мінфін. Якщо кошти відносяться до кредитних, то таке нарахування пені здійснюється Мінфіном за наявною у нього інформацією, а якщо до бюджетної позички/фінансової допомоги, то нарахування пені здійснюється органами казначейської служби за інформацією, поданою Мінфіном, що відображає зміни заборгованості за кредитами. Тобто вимоги Порядку № 174 чітко та однозначно врегульовують спірні питання щодо суб`єкта нарахування пені, яке залежить від природи виникнення простроченої заборгованості чи то на суму отриманого кредиту (субкредиту) чи то на суму бюджетної позички/фінансової допомоги.
Міністерство фінансів України разом з додатковими поясненнями надало суду інформаційну довідку про стан простроченої заборгованості КП "Івано-Франківськводоекотехпром" перед державним бюджетом з врахуванням пені, копії виписок з рахунків щодо зарахування коштів до державного бюджету та зазначило, що сплата відсотків та маржі Субпозичальником здійснюється двічі на рік, а саме 15 квітня та 15 жовтня кожного року.
Також до матеріалів справи долучені листи Мінфіну, які скеровувались позивачу разом з розрахунками сум до сплати, в яких визначено періоди погашення заборгованості, сума операції, база нарахування, відсотки нарахування, маржа та пеня.
Суд зауважує, що вчинення відповідачем певних дій, а саме часткове погашення простроченої заборгованості, вказує на визнання ним боргу та наявності заборгованості. Отже, діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які підтверджують наявність боргу, зокрема і часткове погашення заборгованості.
Верховний Суд здійснивши касаційний перегляд у справі № 826/8966/14 (адміністративне провадження № К/9901/8539/18) та перевіривши правильність застосування судами норм Порядку № 174 та Податкового кодексу України в частині функцій контролюючого органу щодо стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою, у постанові від 22.10.2019 та у постанові від 11.04.2022 у справі № 380/6944/20 за схожих обставин справи, наголошував, що за змістом положень статті 9 КАС України у цій категорії спорів суд, повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
Таким чином, суд робить висновок про наявність заборгованості за субкредитними договорами, що підтверджується матеріалами справи та діями самого відповідача. Водночас, відповідачем не спростовано тверджень та не надано підтверджень того, що відповідні кошти за субкредитними договорами йому не було надано.
У своїх поясненнях та запереченнях відповідач неодноразово зазначає про неправомірність нарахування пені, неможливість достеменно встановити в якому порядку та в який спосіб вона нараховувалася та інші важливі аспекти, для здійснення стягнення такої пені. З цього приводу суд звертає увагу на таке.
Аналізуючи аргументи відповідача про те, що пеня розрахована помилково, зокрема щодо неможливості визначення суми, на яку нараховано пеню, період нарахування такої пені та інші аспекти, судом здійснено аналіз наданих третьою особою на стороні позивача 1 розрахунків пені за субкредитними договорами.
У розрахунку, наданому Мінфіном, зазначено саме таку ставку для нарахування пені.
Відповідно до даних Національного банку України, облікова ставка була змінена з 03.06.2022 до 25 відсотків. Таким чином, ставка для нарахування пені має становити:
Зміна облікової ставки у розрахунку пені відображена (т. ІІІ, а.с. 173).
Щодо суми операції, то в розрахунку зазначено суму операції в доларах. Сумою операції є сума заборгованості відповідача за відповідним договором про надання субкредитування. Така сума обчислювалася Мінфіном за залишковим принципом (сума непогашеної станом на дату нарахування пені заборгованості). Суд не вбачає розумних підстав ставити під сумнів розмір заборгованості, вказаний у відповідному розрахунку, оскільки питання стягнення заборгованості за даними договорами про субкредитування була неодноразовим предметом судового розгляду. З метою перевірки врахування та належної диференціації Міністерством фінансів України суми заборгованості відповідача, судом взято до уваги відомості про погашення відповідачем заборгованості у періоді, який аналізується судом.
До уваги було взято відомості довідки про стан простроченої заборгованості комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" перед державним бюджетом в рамках проєкту "Проект розвитку міської інфраструктури", наданої Міністерством фінансів України (т. ІІІ, а.с. 60-77).
Судом при вирішенні даного питання взято до уваги наявність чи відсутність платежів з боку відповідача на погашення заборгованості та подальше відображення таких платежів у розрахунках пені.
Таким чином, Мінфін враховував погашення заборгованості за договором субкредитування та нараховував пеню на суму непогашеної заборгованості.
1061331,71 * 29,2549 = 31049153,04 грн
У наданому Мінфіном розрахунку вказана саме така сума заборгованості, що свідчить про правильність розрахунків пені з боку Міністерства фінансів України.
Таким чином, провівши аналіз наданих Міністерством фінансів України розрахунків пені, в суду не виникло підстав для сумнівів про помилковість нарахування Мінфіном пені за договорами субкредитування. Відповідач також не наводить конкретних аргументів щодо помилковості визначення з детальним поясненням, в якому саме розмірі мала бути нарахована пеня, а зазначає тільки в загальній формі про незрозумілість розрахунків. Суд звертає увагу відповідача, що незрозумілість розрахунків пені не свідчить про помилковість таких розрахунків. Таким чином, доводи відповідача щодо неправильного визначення суми пені суд відхиляє.
З приводу аргументів відповідача про неможливість нарахування пені з огляду на наявність форс-мажорних обставин для відповідача, які вплинули на можливість виконання ним зобов`язань за договорами субкредитування суд звертає увагу на таке.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Загальновідомим є те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє і дотепер.
28.02.2022 Торгово-промислова палата на своєму сайті розмістила офіційний лист за № 2024/02.0-7.1 відповідно до якого підтвердила, що воєнний стан в України є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
В постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17 зроблено висновок про те, що статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Тобто, в даному випадку сторона повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.
Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача, щодо його звільнення від відповідальності за невиконання умов угод про субкредитування та відсутності у Міністерства фінансів України права на нарахування пені.
З приводу суми, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає таке.
Аналіз суми, яка підлягає стягненню з відповідача суд проводитиме в розрізі кожного договору окремо.
Протягом розгляду справи відповідачем відбувалося погашення заборгованостей, щодо стягнення яких заявлено позовні вимоги.
Зокрема, відповідачем було здійснено наступні платежі на погашення основної суми боргу:
30.05.2025 на суму 249171,00 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 6000,00 доларів США (т. І, а.с. 104);
Станом на 01.06.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 886731,58 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
11.06.2025 на суму 103891,50 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 2500,00 доларів США (т. І, зворотна сторона а.с. 104);
12.06.2025 на суму 207558,50 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 5000,00 доларів США (т. І, а.с. 105);
13.06.2025 на суму 207440,00 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 5000,00 доларів США (т. І, зворотна сторона а.с. 105);
Станом на 01.07.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 861831,58 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІ, а.с. 20-27).
11.07.2025 на суму 231682,96 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 5539,58 доларів США (т. ІІ, а.с. 171);
14.07.2025 на суму 342296,17 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 8192,00 доларів США (т. ІІ, зворотна сторона а.с. 171);
15.07.2025 на суму 125506,50 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 3000,00 доларів США (т. ІІ, а.с. 172);
24.07.2025 на суму 250590,60 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 6000,00 доларів США (т. ІІ, а.с. 174);
Станом на 01.08.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 832000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
Станом на 01.09.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 823000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
Станом на 01.10.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 810000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІІ, а.с. 60-77).
13.10.2025 на суму 249616,20 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 6000,00 доларів США (т. ІІІ, а.с. 229);
14.10.2025 на суму 101944,99 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 2450,00 доларів США (т. ІІІ, зворотна сторона а.с. 229);
Станом на день прийняття рішення, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 795761,55 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 33472993,42 грн.
Щодо заборгованості за нарахованими відсотками за користування боргом, відповідач здійснив наступні платежі на погашення такої заборгованості:
Станом на 01.10.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за відсотками за користуванням кредитом становить 9000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІІ, а.с. 60-77).
21.10.2025 на суму 9153,04 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 219,20 доларів США (т. ІІІ, а.с. 233);
Станом на день прийняття рішення, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 4000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 168256,40 грн.
Погашення пені відповідачем під час розгляду справи не здійснювалося, у зв`язку з чим сума, що підлягає стягненню за нараховану пеню становить 9925111,55 грн.
Щодо заборгованості за надані державні гарантії, відповідач здійснив погашення такої заборгованості шляхом здійснення платежу 29.05.2025 на суму 2426,38 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 58,34 доларів США (т. І, зворотна сторона а.с. 107). Таким чином, заборгованість за даною категорією у відповідача відсутня.
за основною сумою боргу в розмірі 795761,55 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 33472993,42 грн;
за відсотками за користування кредитом в розмірі 4000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 168256,40 грн;
пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 9925111,55 гривень.
Протягом розгляду справи відповідачем відбувалося погашення заборгованостей, щодо стягнення яких заявлено позовні вимоги.
Зокрема, відповідачем було здійснено наступні платежі на погашення основної суми боргу:
30.06.2025 на суму 262337,67 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 6300,00 доларів США (т. ІІ, зворотна сторона а.с. 164);
Станом на 01.07.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 1810370,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІ, а.с. 20-26).
22.07.2025 на суму 209097,00 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 5000,00 доларів США (т. ІІ, зворотна сторона а.с. 166);
23.07.2025 на суму 208826,50 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 5000,00 доларів США (т. ІІ, а.с. 167);
Станом на 01.08.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 1796560,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
Станом на 01.09.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 1791930,05 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
Станом на 01.10.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 1777000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІІ, а.с. 60-77).
Станом на день прийняття рішення, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за основною сумою боргу становить 1768332,42 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 74383311,75 грн.
Щодо заборгованості за нарахованими відсотками за користування боргом, відповідач здійснив наступні платежі на погашення такої заборгованості:
12.06.2025 на суму 124535,10 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 3000,00 доларів США (т. ІІ, зворотна сторона а.с. 178);
Станом на 01.07.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за відсотками за користуванням кредитом становить 145963,16 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. ІІ, а.с. 20-26).
Станом на 01.09.2025 та на 01.09.2025, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за відсотками за користуванням кредитом становить 145000,00 доларів США, що додатково підтверджується довідкою про стан заборгованості, наданої Міністерством фінансів України (т. І, а.с. 104).
Станом на день прийняття рішення, з урахуванням часткового погашення, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 139000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 5846909,90 грн.
Погашення пені відповідачем під час розгляду справи не здійснювалося, у зв`язку з чим сума, що підлягає стягненню за нараховану пеню становить 12704024,62 грн.
Щодо заборгованості за надані державні гарантії, відповідач здійснив погашення такої заборгованості шляхом здійснення платежу 29.05.2025 на суму 7232,14 грн, що за курсом НБУ на дату платежу еквівалентно 178,73 доларів США (т. І, а.с. 107). Таким чином, заборгованість за даною категорією у відповідача відсутня.
за основною сумою боргу в розмірі 1768332,42 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 74383311,75 грн;
за відсотками за користування кредитом в розмірі 139000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України на день прийняття рішення становить 5846909,90 грн;
пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 12704024,62 гривень.
Суд відхиляє доводи представниці третьої особи на стороні позивача 1 щодо зарахування платежів, здійснених позивачем у жовтні у інші періоди та прохання задовольнити позовні вимоги на основі останньої виданої Міністерством фінансів України довідки про стан простроченої заборгованості, оскільки при здійсненні платежів не визначаються періоди, за які відбувається погашення заборгованості, а зарахування відбувається шляхом зменшення загальної суми заборгованості, яка виникла за відповідними угодами.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про повне обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню повністю.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Щодо судових витрат, суд звертає увагу, що позивачем у даній справі є Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, яке, відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнене від сплати судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію рішення надіслати учасникам справи через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" Івано-Франківської міської ради (, вул. Ботанічна, буд. 2, м. Івано-Франківськ, 76011);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України (, вул. Грушевського, буд. 12, корп. 2, м. Київ, 01008);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (, вул. Дністровська, буд. 14, м. Івано-Франківськ, 76018);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська міська рада (, вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 24 листопада 2025 р.