Справа № 380/15053/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії, -

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 на підставі Положень підпункту 6 п.2 Постанови №209 від 25.02.2025, які в свою чергу, базуються на основі положень п.5 Порядку №124;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.03.2025 індексацію і перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2025 році» із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсій 1,115 та виплатити перерахований розмір пенсії починаючи з 01.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). Позивач вказує, що з 01 березня 2025 року Відповідач провів індексацію її пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,023 (на підставі підпункту 6 пункту 2 Постанови КМУ № 209), замість належного коефіцієнта 1,115 (передбаченого пунктом 1 Постанови КМУ № 209).

Позивач наголошує, що відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV індексація пенсій має проводитися шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (тобто індивідуального показника, який застосовувався при призначенні пенсії). Натомість Відповідач, керуючись підзаконним актом (Порядком № 124 та Постановою КМУ № 209), застосував механізм індексації до "умовного" (базового) показника середньої заробітної плати станом на 2017 рік, що призвело до заниження розміру пенсії. Позивач вважає, що в умовах колізії між нормою Закону та підзаконного акту, застосуванню підлягає саме Закон, який має вищу юридичну силу.

Ухвалою від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю. В обґрунтування своєї позиції Відповідач зазначає, що діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Відповідач вказує, що порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124.

Відповідач стверджує, що відповідно до підпункту 6 пункту 2 Постанови КМУ від 25.02.2025 № 209, для пенсій, призначених у 2024 році (а Позивачці пенсія призначена з 04.02.2024), передбачено коефіцієнт збільшення 1,023, а не 1,115.

Відповідач наголошує, що механізм індексації чітко регламентований урядовими постановами, і органи Пенсійного фонду не мають права самостійно змінювати визначені Урядом коефіцієнти чи порядок розрахунку.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій підтримав свої позовні вимоги, зазначивши, що посилання Відповідача на Постанову КМУ № 209 та Порядок № 124 є необґрунтованим, оскільки ці підзаконні акти в частині визначення об`єкта індексації суперечать прямій нормі статті 42 Закону № 1058-IV. Позивач посилається на практику Верховного Суду (зокрема, постанову від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24), яка підтверджує пріоритет Закону над підзаконними актами у питаннях індексації пенсій.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України.

Суд, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 04.02.2024 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для обчислення пенсії Позивача при її призначенні застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до матеріалів пенсійної справи та листа-відповіді Відповідача від 23.06.2025 № 12674-13026/К-52/8-1300/25, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 17 893,54 грн.

З 01 березня 2025 року Відповідач здійснив перерахунок пенсії Позивача у зв`язку з проведенням індексації. Відповідно до листа Відповідача, перерахунок здійснено на підставі Постанови КМУ № 209 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,023 (замість 1,115).

У листі зазначено: "З 01.03.2025 проведено перерахунок пенсії у зв`язку з індексацією заробітку відповідно до Постанови 209 із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, 13871,28 грн (13559,41 грн х 1,023)".

Позивач, не погоджуючись із застосуванням заниженого коефіцієнта (1,023 замість 1,115), звернулася до Відповідача із заявою про перерахунок. Відповідач листом від 23.06.2025 відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що для пенсій, призначених у 2024 році, Постановою КМУ № 209 встановлено саме коефіцієнт 1,023.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено: "Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення... Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України...".

Отже, норма Закону (ч. 2 ст. 42) чітко та імперативно визначає об`єкт індексації: це показник середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії конкретної особи. Тобто, йдеться про той індивідуальний показник середньої зарплати, який був застосований при призначенні (або попередньому перерахунку) пенсії цій особі.

На виконання цієї норми Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі Постанова № 209). Пунктом 1 Постанови № 209 установлено, що з 1 березня 2025 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (далі Порядок № 124), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115.

Однак, Відповідач при розрахунку пенсії Позивача керувався не пунктом 1 Постанови № 209, а підпунктом 6 пункту 2 цієї Постанови (та відповідними положеннями Порядку № 124), який встановлює спеціальне правило для пенсій, призначених у 2022-2024 роках.

Згідно з цим підпунктом, для пенсій, призначених у 2024 році, показник середньої заробітної плати збільшується на коефіцієнт 1,023.

Суд зазначає, що застосування до Позивача коефіцієнта 1,023 (замість 1,115) ґрунтується на положеннях підзаконного нормативно-правового акта (Постанови КМУ № 209 в поєднанні з Порядком № 124), які фактично вводять обмеження та винятки з правила індексації, встановленого Законом № 1058-IV. Закон № 1058-IV у статті 42 не передбачає жодних винятків для "нових" пенсіонерів (тих, кому пенсія призначена нещодавно) і не надає Кабінету Міністрів України повноважень встановлювати різні коефіцієнти індексації залежно від року призначення пенсії, або підміняти повну індексацію частковою чи фіксованою доплатою. Закон вимагає збільшення показника середньої зарплати на єдиний коефіцієнт, розрахований за формулою (50% інфляції + 50% росту зарплати). У 2025 році цей розрахунковий коефіцієнт, згідно з пунктом 1 Постанови № 209, склав 1,115.

Відповідно до частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Верховний Суд у своїй сталій практиці (зокрема, у постановах від 20.11.2018 у справі № 522/3722/17, від 14.10.2020 у справі № 440/2580/19) неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.

Також суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24. У цій справі Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій положень Порядку № 124 (та відповідних постанов КМУ про індексацію), які звужують обсяг прав пенсіонерів порівняно з нормами статті 42 Закону № 1058-IV, є протиправним. Суд вказав, що індексація повинна проводитись шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати, що був фактично застосований при обчисленні пенсії, на повний коефіцієнт індексації, встановлений Урядом.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, де Суд зазначив, що застосування до пенсій, призначених у попередні роки, занижених коефіцієнтів або фіксованих доплат замість повноцінної індексації суперечить меті та змісту статті 42 Закону № 1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії Відповідача щодо застосування до пенсії Позивача коефіцієнта індексації 1,023 замість 1,115 є протиправними, оскільки вони ґрунтуються на підзаконному акті, який в цій частині суперечить Закону, що має вищу юридичну силу. Відповідач був зобов`язаний, керуючись принципом верховенства права та положеннями частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, провести індексацію пенсії Позивача з 01.03.2025 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався для обчислення пенсії (17 893,54 грн, або інший показник, визначений як базовий), на коефіцієнт 1,115, встановлений пунктом 1 Постанови КМУ № 209.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування в адміністративній справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 73 КАС України). Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 72 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України). Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

У справі Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду переконливих доказів та правового обґрунтування правомірності застосування заниженого коефіцієнта індексації, який суперечить прямій нормі Закону. Посилання Відповідача на постанову Кабінету Міністрів України не може бути виправданням порушення Закону України, який має вищу юридичну силу. Натомість Позивач довів належними та допустимими доказами факт порушення свого права на належне пенсійне забезпечення, гарантоване статтею 46 Конституції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), що підтверджується платіжним документом, наявним у матеріалах справи.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 19, 72, 73, 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року на підставі положень підпункту 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,023.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) провести з 01 березня 2025 року індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115, та здійснити виплату перерахованої пенсії, починаючи з 01 березня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2025 року.

Суддя Коморний О.І.