Справа № 947/16420/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 947/16420/25

Перша інстанція суддя Бескровний Я.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

при секретарі Ісмієвій А.І.

за участі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній службі України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00003921 від 07 січня 2025 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як судом першої інстанції під час розгляду даної справи не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо приналежності напівпричепу, яким здійснювалось перевезення вантажу, до контейнеровозів та доводам щодо невірного кваліфікації вчинено позивачем правопорушення.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом доведено факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 січня 2025 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Солов`янчик С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00003921, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 17 000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 27 грудня 2025 року о 19 год. 40 хв. за адресою Н-08, км 468+739, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб марки «SCANIА R410», державний номер НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, який складає 7,1% (2,84 тон).

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, так як у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

При цьому, відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пп. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, в частині фактичної маси для трьохвісних вантажних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тонн.

Крім того, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, в частині фактичної маси для двовісних вантажних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тонни.

В свою чергу, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі Інструкція № 512).

Згідно п. 1 розділу І Інструкції № 512, ця Інструкція визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Згідно п. 1 розділу ІІ Інструкції № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00003921, прийнятої 07 січня 2025 року.

Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за перевищення граничної маси вантажного автомобіля, яка дозволяє рух автомобільними дорогами, на 7,1 % (2,84 тонни).

В даному випадку, позивач вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його доводам про те, що його транспортний засіб є двовісним вантажним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснював перевезення одного контейнера, а тому для нього встановлено граничне обмеження загальної маси на рівні 42 тонн.

При цьому, за умови, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм становить менше 5 %, позивач вважає, що на нього протиправно накладено штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З іншого боку, суб`єкт владних повноважень зазначає, що спірне правопорушення вчинено на двовісному автомобілі (тягачі) з трьохвісним напівпричепом, для якого граничне обмеження загальної маси встановлено на рівні 40 тонн.

В свою чергу, відмовляючи у задоволені позовних вимог, судом першої інстанції зроблено висновок, що граничне обмеження загальної маси автомобіля позивача з напівпричепом встановлено на рівні 40 тонн.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суд першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як вбачається із наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме напівпричепу BURG (AA0069XN), який згідно товарно-транспортної накладної здійснював перевезення товару, його тип відноситься до спеціалізованих напівпричепів-контейнеровозів.

Тому, враховуючи факт проведеної державної реєстрації відповідного напівпричепу, як контейнеровозу, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що контролюючий орган у межах спірних правовідносин мав класифікувати його транспортний засіб (напівпричеп), як контейнеровоз.

При цьому, враховуючи вищевикладені вимоги ПДР, максимальна вага для руху автомобільними дорогами державного значення двохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) дорівнює 42 т, а тому автомобілем позивача перевищено максимальну допустиму масу під час здійснення спірного перевезення вантажу на 2 %.

Між тим, як зазначено у вищевикладених положенням ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм у діапазоні від 5 % до 10 % тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 грн).

Санкції за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм у діапазоні до 5 % положення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наявними правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає скасувати оскаржуване рішення та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у даній справі.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2025 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00003921 від 07 січня 2025 року.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян О.А. Шевчук