Справа № 240/35895/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Житомир справа №240/35895/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29 листопада 2023 року № 29 про відмову в призначенні та виплаті їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити їй пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 27 листопада 2023 року.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона працювала на Житомирському м`ясокомбінаті, зокрема в період з 12.04.1985 по 17.08.1986 на посаді збирача ендокринно-ферментної сировини м`ясожирового цеху, а в період з 18.06.1986 по 27.08.1995 на посаді ваговика м`ясожирового цеху. Вказує, що під час роботи на вказаному підприємстві вона протягом 1986-1987 років брала участь в переробці худоби із зон відчуження та районів постраждалих від аварії на Чорнобильській АЕС та виконувала роботи зі збору та обробки ендокринно-ферментної сировини, що підтверджується довідкою Архівного відділу Житомирської міської ради від 20.11.2023 №01-16/136-В. У зв`язку із цим їй був встановлений статус громадянки, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках та видане відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.03.1999. З огляду на зазначене позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, за наслідками розгляду поданої нею заяви про призначення пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 29.11.2023, яким відмовило їй у призначенні пенсії, мотивуючи таке рішення тим, що в Переліку видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1996 №1391 відсутня посада "збирач ендокринно-ферментної сировини". Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки у вищезазначеному переліку є посада "збирач" та посада "вагар", тобто саме ті посади, на яких вона працювала протягом 1986-1987 років у Житомирському м`ясокомбінаті. Більш того, сам Житомирський м`ясокомбінат передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 15.11.1996 №1391, як підприємство, на якому виконувалась спеціальна переробка, ветеринарна та санітарна обробка, утилізація, дослідження та дезактивація забруднених радіонуклідами тварин, вивезених із зони відчуження. У зв`язку із цим для захисту свого права на пенсійне забезпечення ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/35895/23 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію управління зазначило, що рішенням від 29.11.2023 №29 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки не підтверджено факт роботи позивача за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувались за урядовими завданнями. Управління стверджує, що вказане рішення прийнято ним з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, згідно з статтею 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 2 роки мають особи, які працювали з моменту аварії до 01.07.1986 не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1996 №1391. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Житомирської міської ради від 20 листопада 2023 року № 01-16/136-В в документах з особового складу Житомирського м`ясокомбінату за 1986 рік в "Списку працівників Житомирського м`ясокомбінату, які брали участь в переробці худоби із зон відчуження та районів постраждалих від аварії на ЧАЕС" значиться (далі мовою оригіналу) «сбор. энд. ферм.сырья ОСОБА_2 ", яка виконувала роботи "Сбор и обработка энд. ферментнного сырья". Однак, в Переліку місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМУ від 15.11.1996 №1391 назва посади "Сбор и обработка энд. ферментнного сырья" відсутня. Вказане, на переконання управління, свідчить, що наданими документами не підтверджено факт роботи ОСОБА_1 за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями. Враховуючи вказані обставини, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Із інформації, зазначеної в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 15.07.1986, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 12.04.1985 по 12.12.2020 працювала на Житомирському м`ясокомбінаті. При цьому, в період з 12.04.1985 по 17.08.1986 вона працювала на посаді збирача ендокринно-ферментної сировини м`ясожирового цеху, в період з 18.06.1986 по 27.08.1995 на посаді ваговика м`ясожирового цеху, а в період з 28.08.1995 по 12.12.2020 на посаді майстра м`ясожирового цеху, що підтверджується відповідними записами трудової книжки.

Відповідно до архівної довідки від 20.11.2023 №01-16/136/-В, наданої Архівним відділом Житомирської міської ради, в документах особового складу Житомирського м`ясокомбінату за 1986 рік, а саме в "Списку працівників Житомирського м`ясокомбінату, які брали участь в переробці ходоби із зон відчуження та районів, постраждалих від аварії на ЧАЕС" значиться збирач ендокринно-ферментної сировини ОСОБА_1 , 1965 року народження, яка виконувала роботи "Збір та переробка ендокринно-ферментної сировини" (мовою оригіналу "сбор.энд.ферм.сырья ОСОБА_2 ", яка виконувала роботи "Сбор и обработка энд.ферментного сырья"). Кількість відпрацьованих нею днів/годин у 1986 році становила 122/976, а у 1987 році - 129/1032.

ОСОБА_1 має статус громадянки, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, що підтверджується посвідченням потерпілої від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , виданим 15.03.1999 Житомирською обласною державною адміністрацією.

З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 27.11.2023 про призначення їй пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка працювала з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.

На виконання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1) за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення від 29.11.2023 №29, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії стало не підтвердження факту її роботи з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.

Обґрунтовуючи таку відмову в призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в своєму рішенні вказало, що: "За доданими документами не взята до уваги архівна довідка від 20.11.2023 №01-16/136-В, оскільки відповідно до Переліку місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМУ від 15.11.1996 №1391, назва посади "Сбор и обработка энд. фермертного сырья" (мовою оригіналу) відсутня. Також посада відповідно до вищевказаної довідки не відповідає посаді в трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.07.1983 в період роботи у 1986-1987 роках".

З огляду на вищезазначене зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області дійшло висновку, що за наданими документами право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 років відповідно до абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у ОСОБА_1 відсутнє.

Вважаючи відмову у призначенні їй пенсії протиправною, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні відносини регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, що діяла до змін, внесених Законом України від 06.06.1996 №230/96-ВР) було передбачено, що право на пільги, передбачені цим Законом, мають особи, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів.

При цьому, пункт 7 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 передбачав, що громадянам, які тимчасово працювали з моменту аварії до 01 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 і 1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів, видаються посвідчення рожевого кольору, серія Г, на підставі довідки встановленого зразка.

Водночас, стаття 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, що після змін, внесених Законом України від 06.06.1996 №230/96-ВР) передбачає, що право на пільги та компенсації, передбачені цим Законом, мають особи, які працювали з моменту аварії до 01 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями.

В свою чергу, Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (який діяв на момент видачі позивачу посвідчення потерпілої від ЧАЕС) передбачав, що особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, видаються посвідчення рожевого кольору, серія Г.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.03.1999, виданого Житомирською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 є громадянкою, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового ) відселення у 1986-1987 роках. Дане посвідчення є чинним, ніким не оспорювалось.

Таким чином, дане посвідчення надає ОСОБА_1 право користуватися компенсаціями та пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції на момент звернення позивача за призначенням пенсії) особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на два роки.

Таким чином, для виникнення у особи права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу сьомого пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має бути дотримано дві умови:

- особа повинна була працювати за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС;

- особа повинна була працював на таких роботах з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років.

Як вбачається зі спірного рішення від 29.11.2023 №29 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки, підставою для відмови стало не підтвердження факту її роботи з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями. Зокрема, надана нею архівна довідка від 20.11.2023 №01-16/136-В не була взята до уваги, оскільки відповідно до Переліку місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМУ від 15.11.1996 №1391, назва посади "Сбор и обработка энд. фермертного сырья" (мовою оригіналу) відсутня.

Надаючи правову оцінку рішенню про відмову у призначенні позивачу пенсії, суд враховує наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане 15.03.1999, ОСОБА_1 є особою, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках.

При цьому редакція статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діяла до внесення на підставі Закону від 06.06.1996 №230/96-ВР, передбачала право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки особам, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років у зоні безумовного (обов`язкового) відселення.

В той же час, редакція статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була змінена Законом України № 230/96-ВР від 06.06.1996 та абзац сьомий пункту 2 цієї статті викладено в такій редакції: "особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями, - 2 роки".

Таким чином, на час звернення позивача за призначенням пенсії, тобто на час виникнення спірних правовідносин, чинне законодавство по-іншому регулює умови надання пенсій особам, які працювали на роботах з особливо шкідливими умовами праці, пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дослідивши під час розгляду справи трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 15.07.1983, суд встановив, що в період з 12.04.1985 по 12.12.2000 позивач працювала на Житомирському м`ясокомбінаті. При цьому, в період з 12.04.1985 по 17.08.1986 вона працювала на посаді збирача ендокринно-ферментної сировини м`ясожирового цеху (мовою оригіналу "сборщик эндокринно-ферментного сырья мясожировой цех"), в період з 18.18.1986 по 27.08.1995 - на посаді ваговика м`ясожирового цеху (мовою оригіналу "весовщик мясожировой цех"), а в період з 28.08.1995 по 12.12.2000 - на посаді майстра м`ясожирового цеху.

В архівній довідці архівного відділу Житомирської міської ради від 20 листопада 2023 року №01-16/136-В, яка надавалась позивачем разом із заявою про призначення пенсії, вказано інформацію про те, що в документах з особового складу Житомирського м`ясокомбінату за 1986 рік в "Списку працівників Житомирського м`ясокомбінату, які брали участь в переробці худоби із зон відчуження та районів постраждалих від аварії на ЧАЕС" значиться (далі мовою оригіналу) «сбор. энд. ферм.сырья ОСОБА_2 ", яка виконувала роботи "Сбор и обработка энд. ферментнного сырья". Кількість відпрацьованих днів/годин: у 1986 році - 122/976, у 1987 році - 129/1032.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1996 №1391 затверджено Перелік видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (далі - Перелік №1391).

Суд встановив, що відповідно до Переліку №1391, Житомирський м`ясокомбінат дійсно входить до списку підприємств, де виконувались спеціальна переробка, ветеринарна та санітарна обробка, утилізація, дослідження та дезактивація забруднених радіонуклідами тварин, вовни, льону, вивезених із зони відчуження.

Водночас, у Переліку виробництв, видів робіт, а також професій та посад осіб, які працювали за межами зони відчуження на роботах в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а саме в графі "Спеціальна обробка (переробка), утилізація, дезактивація на м`ясокомбінатах забруднених радіонуклідами тварин, вивезених із зони відчуження", зазначено посаду "збирач". В той час, як згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.07.1983 та архівної довідки від 20.11.2023 №01-16/136-В ОСОБА_1 при прийняття участі в переробці худоби із зони відчуження та районів постраждалих від аварії на ЧАЕС працювала на посаді "збирача ендокринно-ферментної сировини".

Саме відсутність в Переліку №1391 посади "збирач ендокринно-ферментної сировини" стала підставою для не врахування пенсійним органом архівної довідки від 20.11.2023 №01-16/136-В та, як наслідок, підставою для висновку про не підтвердження факту роботи ОСОБА_1 з особливо шкідливими умовами праці, пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.

Однак суд не погоджується з такими висновками пенсійного органу, та зазначає, що в Переліку №1391 законодавцем використана загальна назва посади "збирач". Таким чином, будь-яка особа, що виконувала роботи зі збирання забруднених радіонуклідами тварин, що були вивезені із зони відчуження, не залежно від того, які роботи зі збирання така особа виконувала: збирала м`язову, жирову, сполучну, кісткову тканин чи збирала ендокринно-ферментну сировину, буде вважатися такою, що виконувала роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, зазначення в архівній довідці від 20.11.2023 №01-16/136-В відомостей про те, що при прийнятті участі в переробці худоби із зон відчуження та районів, постраждалих від аварії на ЧАЕС, ОСОБА_1 працювала на посаді "збирача ендокринно-ферментної сировини" та виконувала роботи зі збору та обробки ендокринно-ферментної сировини, фактично є зазначенням поряд із загальною назвою її посади ще й спеціалізації, що не виключає віднесення її посади до Переліку №1391.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку, що довідка архівного відділу Житомирської міської ради від 20 листопада 2023 року №01-16/136-В є належним документом, який підтверджує факт роботи ОСОБА_1 з особливо шкідливими умовами праці, пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями, за посадою, передбаченою Переліком №1391.

При цьому, згідно інформації, зазначеної в цій довідці, кількість відпрацьованих ОСОБА_1 у 1986 році днів/годин становила "122/976".

Таким чином, протягом 1986 року позивач працювала за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, протягом не менше трьох місяців (122 дні), що свідчить про дотримання умови для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу сьомого пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи, що під час розгляду справи була встановлена як помилковість висновку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про не підтвердження факту роботи ОСОБА_1 з особливо шкідливими умовами праці, пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями, суд приходить до висновку, що рішення від 29.11.2023 №29 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись із способом захисту порушених прав позивача, який слід застосувати до спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положенняст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Зважаючи на встановлену протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.11.2023 №29, суд застосовуючи механізм ефективного захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 27.11.2023 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 років відповідно абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням висновків суду у даній справі про підтвердження архівною довідкою від 20.11.2023 №01-16/136-В факту її роботи за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, протягом не менше трьох місяців.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд при прийнятті даного рішення застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України": згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір 858,90 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

З огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, та враховуючи розмір задоволення заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 858,90 грн належить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у повному розмірі.

Керуючись статями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.11.2023 №29 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 27.11.2023 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 років відповідно абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням висновків суду у даній справі про підтвердження архівною довідкою від 20.11.2023 №01-16/136-В факту роботи ОСОБА_1 за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаним з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, протягом не менше трьох місяців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,90 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович