Справа № 320/45982/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експансія" звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 03.07.2024 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримало складений Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків акт, в якому зазначено про порушення п. 57.1 ст. 57, п. п. 222.1.1 п 222.1 ст.222 ПК України та п. п. 69.1 п. 69 підр. 10 розд. ХХ ПК України, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку за грудень 2022 року, травень 2022 року - листопад 2022 року у сумі 5611653,50 грн. Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та вважає, що останнє є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 03.07.2024 № в частині застосування штрафних санкцій за періоди травень листопад 2022 року.

В решті частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.11.2025.

16.09.2025, під № 24566 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні і режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.04.2024 року №99-п, підпункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, ст. 79 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» () з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з акцизного податку за грудень 2021, за травень-листопад 2022 року.

Копію наказу контролюючого органу від 24.04.2024 за №99-п, повідомлення на перевірку від 24.04.2024 за №50/32-00-07-04-13 направлено засобами поштового зв`язку та вручено 29.04.2024 за довіреністю уповноваженій особі ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» ().

Актом документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено порушення п. 57.1 ст. 57, п. п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, визначеного у податкової декларації з акцизного податку за грудень 2021 року, за травень листопад 2022 року на загальну суму 5611653,50 грн.

ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» не погодившись з висновками акту перевірки направлено до контролюючого органу заперечення листом від 14.06.2024 № 417 (вх. 4953/6 від 14.06.2024).

За результатами розгляду направленого до контролюючого органу заперечення від 14.06.2024 № 417 (вх. 4953/6 від 14.06.2024), постійною комісією Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів прийнято рішення щодо правомірності, та визнання такими, що відповідають нормам діючого законодавства, висновків акту від 05.06.2024 в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, визначеного у податкової декларації з акцизного податку за грудень 2021 року, за травень листопад 2022 року на загальну суму 5611653,50 грн.

На підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПАНСІЯ» від 05.06.2024 № 574/32-00-07-06-14/32294905 та за результатом розгляду заперечень Східним МУ ДПС було винесено податкове повідомлення рішення від 03.07.2024 № .

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Експансія» було направлено скаргу від 16.07.2024 № 486 для оскарження даного рішення до ДПС України.

ДПС України згідно рішення про результати розгляду скарги від 12.09.2024 № 27659/6/99-00-06-03-01, залишено без змін ППР Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 03.07.2024 №, а скаргу платника податків без задоволення.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 03.07.2024 № протиправним, необґрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм діючого законодавства, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач здійснив перехід на спрощену систему оподаткування третьої групи з 2% ставки саме 02 травня 2022 року, перебував на спрощеній системі до 31.07.2023, після чого, повернувся на загальну систему оподаткування та сплатив узгоджені суми акцизного податку за періоди травень листопад 2022 року в межах 60 календарних днів від дати такого переходу, що відповідає критеріям пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розд. XX ПК України. Відповідно, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за ці періоди, є неправомірним і підлягає скасуванню.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки судом не було враховано несвоєчасність сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, визначеного у податкової декларації з акцизного податку за грудень 2021 року, за травень - листопад 2022 року на загальну суму 5611653,50 грн.

Серед переліку податків і зборів, на які поширюється спрощена система відсутній акцизний податок, проте, відповідно до п. 297.2 ст.297 ПК України, нарахування, сплата та подання звітності з

податків і зборів інших, ніж зазначені у пункті 297.1 цієї статті, здійснюються платниками єдиного податку в порядку, розмірах та у строки, встановлені цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно норм п. п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/ або Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до положень п. п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України, суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Згідно пункту 223.1 статті 223 ПК України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Нормами пункту 223.2 статті 223 ПК України, платники податку, подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

За змістом підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 ПК України, суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 05.06.2024 № 574/32-00-07-06-14/32294905, граничні терміни сплати по деклараціям з акцизного податку становлять: за грудень 2021 р. 31.01.2022; за травень 2022 р. 01.08.2022; за червень 2022 р. 01.08.2022; за липень 2022 р. 30.08.2022; за серпень 2022 р. 30.09.2022; за вересень 2022 р. 31.10.2022; за жовтень 2022 р. 30.11.2022; за листопад 2022 р. 30.12.2022.

Разом з тим, платник податків ТОВ «Експансія» скористався правом на застосування спрощеної системи, згідно вимог, передбачених підрозділом 8 розділу XX ПК України «Особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку».

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Експансія» перебувало на спрощеній системі оподаткування третьої групи зі ставкою 2% з 02 травня 2022 року по 31.07.2023. Згідно з пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, платники єдиного податку 3-ї групи, які використовують особливості оподаткування за ставкою 2%, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, строки яких припадають на період із 24 лютого 2022 року до дня переходу на таку систему оподаткування, за умови виконання цих обов`язків протягом 60 календарних днів з дня переходу.

Так, при переході платника на спрощену систему оподаткування третьої групи за ставкою 2% та сплати відповідних податкових зобов`язань у межах встановленого 60-денного строку, застосування до платника податків штрафних санкцій за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, є безпідставним.

Слід звернути увагу на те, що положення п. п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розд. XX ПК України, є спеціальною нормою, яка має пріоритет перед загальними правилами щодо відповідальності за несвоєчасну сплату податків, і покликана компенсувати негативні наслідки, пов`язані із воєнним станом та особливими обставинами перехідного періоду.

Тож, наведене давало підстави суду першої інстанції для висновку про те, що заборгованість, яка виникла у позивача після 24.02.2022 та до моменту його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки не може вважитися податковим боргом, у розумінні п. п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, з огляду на що, контролюючий орган не мав підстав для зарахування сплачених позивачем сум за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки на погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення у період з 24.02.2022 до 02.05.2022 р.р., відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, що призвело до виникнення у позивача прострочення сплати акцизного збору у наступних податкових періодах.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що зобов`язання з акцизного податку за лютий - березень 2022 року були сплачені позивачем з дотримання положення абз. 5 пп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України, що сторонами не оспорюється. Разом з тим, як було зазначено вище, особливості з питань оподаткування у період дії воєнного стану передбачено, зокрема п. 69 підр. 10 р. XX «Перехідні положення» ПК України, а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання контролюючого органу на п. 297.1 ст.297 ПК України, є необґрунтованим, саме з огляду на положення абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України.

Відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України, платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накпадних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки. Вказана норма прийнята пізніше та є спеціальною для платників єдиного податку за ставкою 2% на період воєнного стану у порівнянні з нормою п.87.9. ст.87 ПК України, відповідно, положення пп.69.1 п.69 підрозд. 10 розд. XX ПК України мають перевагу у застосуванні до платника податків, у порівнянні з приписами ст.87 Податкового кодексу України.

Дійсно, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Проте, у даному випадку, важливим є встановлені пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зі змінами, внесеними Законом України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» особливості як з питань оподаткування так і питань визначеного законодавством перебігу строків, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Виходячи з вимог наведеної норми (п.69 підрозд.10 розділу ХХ «Перехідні положення ПК України), починаючи з 24.02.2022 і до припинення/скасування правового режиму воєнного стану відсутні підстави для виникнення у платника податків податкового боргу, в розумінні п. п.14.1.175 п.14.1 ст.14 цього Кодексу для суб`єктів господарювання, якими, починаючи з 1 квітня 2022 року поданні заяви про реєстрацію платником єдиного податку третьої групи з особливостями на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

За наведених обставин, згадана контролюючим органом заборгованість, яка виникла у позивача після 24.02.2022 та до моменту його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки - не може вважитися податковим боргом у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а відповідно, контролюючий орган не мав правових підстав для самостійного зарахування сплачених позивачем сум за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, у період з 24.02.2022 до 02.05.2022 р.р. відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, на що контролюючі органи також неодноразово звертали увагу у своїх роз`ясненнях під час воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюєтсья відповідачем, позивач ТОВ «Експансія» здійснив перехід на спрощену систему оподаткування третьої групи з 2% ставки саме 02 травня 2022 року, перебував на спрощеній системі до 31.07.2023, після чого повернувся на загальну систему оподаткування та сплатив узгоджені суми акцизного податку за періоди травень листопад 2022 року в межах 60 календарних днів від дати такого переходу, що відповідає критеріям пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розд. XX ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за ці періоди, є неправомірним і підлягає скасуванню у частині застосування штрафних санкцій за періоди травень- листопад 2022 року.

У частині висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, рішення суду не переглядалось, згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 19.11.2025.