Справа № 160/14220/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2025 рокуСправа №160/14220/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання судового рішення у справі №160/14220/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року по справі 160/14220/24, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме вирішено:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни III (третьої) групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік, , як особі з інвалідністю внаслідок війни III (третьої) групи , у відповідності до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 05.12.2024 року та 07.01.2025 року отримано виконавчий лист по справі №160/14220/24.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій просить суд:

- змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 14.08.2024 по справі №160/14220/24, на підставі якого 25.12.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий № 160/14220/24, із зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни III (третьої) групи, у відповідності до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 доплату різниці між розміром отриманої допомоги у 2023 році та нарахованої за рішенням суду, в розмірі 11 951,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що протягом тривалого часу (більше ніж 2 місяці): з 05.12.2024 дати набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі №160/14220/24 до теперішнього часу дата звернення заявника до суду з даною заявою, в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, залишається не виплаченою заборгованість доплати заявнику різниці між розміром отриманої допомоги у 2023 році та нарахованої за рішенням суду, яка становить 11 951,00 грн., підтвердження про наявність якої було оформлено листом Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за вих. №1419-53019/Л-01/8- 0400/25 від 09.01.2025 (копія листа відповідача додається додаток 4), а відтак рішення суду, до тепер, залишається не виконаним боржником.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 ро зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №160/14220/24 призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2025 року о 15.00 год.

В призначений час учасники справи, які повідомлені про розгляд заяви належним чином, у судове засідання не з`явилися.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. (ч.2 ст.378 КАС України).

Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, враховуючи норми ч. 9 ст. 205 КАС України, заяву розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3. ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

В поданій до суду заяві заявник просить суд змінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника на користь стягувача грошової суми.

Суд зауважує, що приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини.

Судом встановлено, що рішення по даній справі буде виконане в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень боржника. Боржник не відмовляється від виконання рішення.

За приписами ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пп.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Суд також враховує, що фактичне у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Водночас, стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з пенсійних виплат.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсійних виплат, суд вважає безпідставними аргументи заявника, наведені в заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Таким чином, в даному випадку виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі.

Суд зазначає, що ним не встановлювалось жодних сум, які підлягають виплаті позивачу та не приймалось рішення про стягнення таких сум з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а було зобов`язано відповідача саме вчинити дії з нарахування та виплати разової грошової допомоги.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 27.02.2023 року у справі №340/6875/21 зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Таким чином, змінивши спосіб виконання рішення із зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу на стягнення конкретної суми, відбудеться зміна рішення по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

Інших обставин для зміни способу і порядку виконання судового рішення, заявником не наведено.

Таким чином, суд вважає, що встановлені у цій справі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, передбаченого ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 241-244, 248, 256, 378 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу або порядку виконання судового рішення у справі №160/14220/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова