Справа № 640/12683/20
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року справа № 640/12683/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу № 640/12683/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції відповідача від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» відомостей про позивача як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на включення до реєстру відшкодувань вкладникам публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» відомостей про позивача з загальною розрахунковою сумою у розмірі 187 937,21 грн, як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що відповідач протиправно виключив позивача з реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Камбіо», оскільки вона має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим позивачу не виплачено гарантованої суми коштів у розмірі 187 937,21 грн, право на які отримано позивачем за договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку № 2549.

Відповідач у відзивах на позовну заяву, поданих 03.09.2020 та 20.02.2025, зазначив, що у Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов`язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку вкладників Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню їх до Загального реєстру та виплаті відшкодування. Також зазначив, що 22.08.2024 Фонд припинив виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Камбіо», оскільки рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.08.2024 № 892 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо». Крім того посилається, що пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки листом від 15.06.2018 Фонд повідомив її про визнання уповноваженою особою Фонду правочину про перерахування коштів з рахунку ТОВ «ПК «Індустріал Груп» на поточний рахунок ОСОБА_1 таким, що має ознаки нікчемності, інформація про позивачку відсутня в Переліку вкладників ПАТ «Банк Камбіо», а тому у Фонду відсутні підстави для включення інформації про позивачку до Загального реєстру. Тому відповідач вважає, що наявні підстави для закриття провадження у цій справі.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 15.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі акта приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 07.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 07.01.2025 №01-19/93/25 до Черкаського окружного адміністративного суду передано 244 судові справи, у тому числі адміністративну справу № 640/12683/20.

Адміністративна справа передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В. В.

Ухвалою від 03.02.2025 суддя прийняв до свого провадження матеріали адміністративної справи №640/12683/20 та вирішив розгляд справи проводити спочатку у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» 15.09.2014 укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті, згідно з яким банк взяв на себе зобов`язання здійснювати розрахунково-касове обслуговування вказаного поточного рахунку.

У якості позикових коштів на рахунок позивача у ПАТ «Банк Камбіо» 17.09.2014 перераховано ТОВ «ПК Індустріал груп» 187 920,00 грн.

Відповідно до доповнення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб загальна гарантована сума позивача становить 187 937,21 грн.

23.09.2014 позивач на адресу ПАТ «Банк Камбіо» направила заяву щодо видачі з поточного рахунку готівкових коштів у сумі 150 000, 00 грн у строк не пізніше 24.09.2014. На адресу ПАТ «Банк Камбіо» була направлена ще одна заява щодо видачі з поточного рахунку готівкових коштів у сумі 37 920,00 грн у строк не пізніше 24.09.2014. Загальна сума, яку банк повинен був видати позивачу з поточного рахунку, становила 187 920,00 грн.

24.09.2014 позивач отримала від ПАТ «Банк Камбіо» повідомлення про невиконання розрахункового документа (вих. № 1 від 24.09.2014), з тексту якого дізналась, що ПАТ «Банк Камбіо» не виконав вимогу вкладника щодо видачі готівкових коштів згідно із заявою від 23.09.2014 у зв`язку з тим, що немає (недостатньо) коштів на кореспондентському рахунку.

25.09.2014 позивач отримала від банку ще одне повідомлення про невиконання розрахункового документа (вих. № 1 від 25.09.2014), яким відповідач повідомив, що не виконав вимогу позивача щодо видачі готівкових коштів згідно із заявою від 24.09.2014 у зв`язку з тим, що немає (недостатньо) коштів на кореспондентському рахунку.

Правління Національного банку України прийняло постанову «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» від 04.12.2014 № 782, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо»» від 04.12.2014 № 140.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо».

У жовтні 2014 року позивач звернулася з позовом до ПАТ «Банк Камбіо» про зобов`язання видати готівкові кошти з поточного рахунку, стягнення пені та трьох відсотків річних.

З Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2017, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.05.2018, у справі № 757/28856/14-ц позов задоволено. Зобов`язано ПАТ «Банк Камбіо» видати ОСОБА_1 з поточного рахунку № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 187 920,00 грн. Стягнено з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 939,60 грн та три проценти річних - 77,23 грн. Постановою від 15.09.2021 Верховний Суд рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2017 та постанову Апеляційного суду міста Києва від 23.05.2018 залишив без змін.

Позивач 22.05.2018 у зв`язку з наявністю на її поточному рахунку в ПАТ «Банк Камбіо» грошових коштів у розмірі 187 920,00 грн звернулась до Фонду із заявою про виплату їй гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «Банк Камбіо».

Листом від 15.06.2018 № 34-036-12689/18 відповідач повідомив, що внаслідок нікчемності правочину щодо перерахування коштів з рахунку ТОВ «ПК «Індустріал Груп» на поточний рахунок позивача уповноваженою особою Фонду не включено цей рахунок до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування, і як наслідок, до Загального реєстру позивача не включено.

Листом від 10.01.2020 № 27-413/20 відповідач повідомив про виключення позивача із Загального реєстру внаслідок прийняття виконавчою дирекцією Фонду рішення від 04.02.2019 № 241, яким затверджено запропоновані уповноваженою особою зміни та доповнення до Загального реєстру.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22.02.2016 № 212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на два роки до 01.03.2018 включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» на два роки до 01.03.2018 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 01.02.2018 № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік з 02.03.2018 до 01.03.2019 включно; продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» строком на один рік з 02.03.2018 до 01.03.2019 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 900 від 29.03.2018 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу на строк з 30.03.2018 до 01.03.2019 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.07.2019 № 1863 відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» та відкликано всі повноваження ліквідатора, делеговані Фондом провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Северину Юрію Петровичу, з 26.07.2019.

Також відповідно до вище зазначеного рішення, з 26.07.2019 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Савельєвій Анні Миколаївні, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.02.2020 № 387, що набирає чинності 21.02.2020, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо», делеговані Савельєвій Анні Миколаївні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.07.2019 № 1863 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» та АТ «Банк Велес».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» здійснюються Фондом безпосередньо.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.08.2024 № 892 «Про затвердження ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо» затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо».

Позивач вважає рішення від 04.02.2019 № 241 у частині виключення її з реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Камбіо» та відмови у виплаті гарантованого відшкодування протиправним, тому звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI) передбачено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Статтею 12 Закону № 4452-VI на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду мала такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

У частинах 1-3, 5-6 статті 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з п. 10.1 Інструкції № 492 на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Системний аналіз наведених законодавчих положень дозволяє стверджувати, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом про внесення (перерахування) коштів на її рахунок.

Разом з тим, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Втім, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

У свою чергу, правочин є нікчемним відповідно до закону, за наявності підстав, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI.

При цьому, положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15, та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при вирішенні цієї справи.

Отже, єдиною та необхідною умовою для невключення осіб (клієнтів банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI.

Суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у вказаному рішенні, щодо кола обставин, які належить встановити суду у справах даної категорії, а саме: 1) на якій підставі кошти потрапили на рахунок позивача; 2) які саме умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку; 3) на якій підставі позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників; 4) який саме правочин є нікчемним та на який конкретно пункт частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI при цьому посилається відповідач.

Як встановив суд, між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» 15.09.2014 укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті, згідно з яким банк взяв на себе зобов`язання здійснювати розрахунково-касове обслуговування вказаного поточного рахунку.

У якості позикових коштів на рахунок позивача у ПАТ «Банк Камбіо» 17.09.2014 перераховано ТОВ «ПК Індустріал груп» 187 920,00 грн.

При цьому, суду не надано жодних належних та допустимих у розумінні статей 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що такі кошти не є вкладом та/або що позивач не є вкладником банку в розумінні статті 2 Закону № 4452-VI.

Також відповідач не довів, що будь-які умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку.

Окрім того, відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI, для віднесення до нікчемних правочинів, укладених між позивачем і Банком, та/або правочинів із зарахування коштів на його банківський рахунок.

Доводи про те, що операція із зарахування коштів на рахунок позивача є сумнівною, суд відхиляє, оскільки рішення суду, відповідно до змісту статті 242 КАС України, повинно бути законним і не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті викладеного суд зазначає, що здійснюючи операції з перерахування/зарахування коштів Банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 та в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №22/2390/17 і, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для суду при вирішенні даної справи.

У свою чергу, доказів на підтвердження відповідних обставин учасниками справи суду не надано і відповідачем не наведено.

Суд врахував, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2017 у справі № 757/28856/14-ц зобов`язано ПАТ «Банк Камбіо» видати ОСОБА_1 з поточного рахунку № НОМЕР_1 готівкові кошти в сумі 187 920,00 грн; стягнуто з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 939,60 грн та три проценти річних - 77,23 грн.

Тобто, право позивача на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо» гарантоване Законом № 4452-VI, а також встановлене судовими рішеннями у справі № 757/28856/14-ц та не потребує доведення.

Ураховуючи, що кошти надійшли для позивача та залучені банком на її рахунок на умовах відповідного договору, укладеного безпосередньо між позивачем і Банком, що відповідно до вимог Закону № 4452-VI надає достатні та необхідні правові підстави для визнання таких коштів вкладом, а позивача - вкладником.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про доведеність та наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, суд вважає доведеними обставини протиправної бездіяльності щодо невнесення позивача до реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Камбіо» відомостей про ОСОБА_1 як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2, 10 статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону, при цьому при виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Банк Камбіо» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та №819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо посилання відповідача на те, що оскільки рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.08.2024 № 892 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо», тому 22.08.2024 Фонд припинив виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Камбіо», суд зазначає наступне.

Право позивача на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Камбіо» гарантоване Законом № 4452-VI, а також встановлене рішенням суду Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2017 у справі № 757/28856/14-ц.

Суд наголошує, що, незважаючи на неодноразові звернення позивача до Фонду гарантування вкладів із заявами про виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Камбіо», відповідачем в порушення вимог наведених вище норм допущено протиправну бездіяльність, яка призвела до того, що станом на дату постановлення рішення у цій справі кошти у сумі 187 937,21 грн позивачем не отримано.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє посилання відповідача на те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.08.2024 № 892 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Камбіо», з огляду на те, що до припинення банку відповідач мав достатньо часу для виконання зобов`язань перед позивачем щодо виплати їй відшкодування коштів за вкладом. Однак зобов`язання не виконав. Зважаючи на наведене, припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Аналогічна позиція була висловлена в постановах Верховного Суду від 29 квітня, 26 травня, 19 серпня, 8 вересня 2021 року (справи №№ 200/14379/19-а, 200/2345/20-а, 200/3647/20-а, 200/3636/20, 200/3695/20-а, відповідно).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Фонд протиправно не виплатив позивачу гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Банк Камбіо» у сумі 187 937,21 грн та, вважає, що у спірній ситуації для ефективного захисту прав та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України та задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, то суд зазначає таке.

Відповідач, вказуючи на пропуск позивачем строку звернення до суду, посилається на те, що інформація про позивача відсутня в Переліку вкладників ПАТ «Банк Комбіо», а тому у Фонду відсутні підстави для включення інформації про неї до Загального реєстру, ОСОБА_1 дізналась, отримавши лист Фонду від 15.06.2018.

Суд зауважує, що позивач у цьому спорі оскаржує рішення виконавчої дирекції відповідача від 04.02.2019 № 241 у частині виключення із реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Камбіо» відомостей про позивача як про вкладника, який має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення відповідача від 04.02.2019 № 241, позивач отримала як додаток до листа Фонду від 10.01.2020 № 27-413/20, наданого на адвокатський запит представника позивача від 27.12.2019 № 5. Докази на противагу зазначеному в матеріалах справи відсутні.

Тому, враховуючи, що спірне рішення позивач отримала у січні 2020 року, а до суду звернулась із позовом у червні 2020 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду. Таким чином, суд не встановив факту пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

При цьому, суд зауважує, що наслідком пропуску строку звернення до суду є залишення позову без розгляду у разі, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, а не закриття провадження у справі, як просить відповідач у відзиві.

Ураховуючи зазначене, суд відхиляє твердження позивача про пропуск позивачем строку звернення до суду та, відповідно, не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивач сплатила судовий збір у сумі 1 681,60 грн (квитанції від 05.06.2020 № 97405, № 97540), отже на відповідача покладаються судові витрати у сумі 840,80 грн (розрахунок: 1681,60/2).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 238, 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Камбіо» відомостей про ОСОБА_1 із загальною розрахунковою сумою у розмірі 187 937,21 грн, як про вкладника, яка має право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти у сумі 187 937 (сто вісімдесят сім тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень 21 копійка за вкладом, які було внесено за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 15.09.2014 № НОМЕР_1 у національній валюті, укладеного між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі оплатою судового збору, у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО