Справа № 300/7646/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7646/23 пров. № А/857/3523/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі №300/7646/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, (головуючий суддя першої інстанції Остап`юк С.В., час ухвалення не вказано, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 24 грудня 2024 року),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка) звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправними дії та зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 з врахуванням заробітної плати на підставі довідки за № 18 від 18.03.2005.

На обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідач всупереч судового рішення у справі за № 300/3565/20 відмовив у зарахуванні до страхового стажу періоду її роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва Об`єднаний центр Московський будинок книги та у здійсненні перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків.

Позивачка вважає такі дії протиправними, а тому звернулася з вимогами зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоду роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва Об`єднаний центр московський будинок книги та визначати заробітну плату за цей період на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії від 18.03.2005 № 18.

Рішенням Івано-Франківскього окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову, 08.12.2021, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 27.09.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва Об`єднаний центр Московський будинок книги та в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.09.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, із врахуванням заробітної плати за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, вказуючи на незаконність рішення та невідповідність нормам матеріального і процесуального права.

Головне управління зазначає, що суд, відмовивши позивачу у визнанні протиправною відмови у врахуванні заробітної плати на підставі довідки від 18.03.2005 № 18 через недоведеність факту звернення з нею, водночас зобов`язав зарахувати спірний період роботи із врахуванням заробітної плати, не конкретизуючи при цьому, на підставі якої саме довідки має враховуватись заробіток.

Крім того, апелянт наголошує, що позовні вимоги, задоволені судом, вже були предметом розгляду у справі №300/3565/20, за якою постановою від 26.05.2021 року та додатковою постановою від 16.11.2021 року суд зобов`язав Головне управління розглянути питання щодо можливості зарахування стажу та заробітної плати за період роботи з 27.04.2009 по 14.12.2009 з урахуванням відповідних міжнародних угод та законодавства російської федерації, тому суперечить вимогам процесуального законодавства повторний розгляд тих самих вимог по суті.

Апелянт звертає увагу на те, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії в Україні не діяла Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки російська федерація припинила участь у ній з 01.01.2023, а Україна вийшла з неї 19.06.2023 року. Відповідно до статті 6 цієї Угоди та чинного законодавства України і російської федерації, зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав-учасниць СНД можливе лише за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних пенсійних фондів. Листом пенсійного фонду російської федерації від 20.04.2020 року повідомлено про відсутність на обліку документів державного унітарного підприємства м. москва "об`єднаний центр "московський будинок книги", а позивач не надав доказів сплати страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації за спірний період роботи.

Головне управління також зазначає, що долучена позивачем довідка про доходи за 2009 рік від 03.08.2010 №1 складена мовою, яка не є державною, і не містить перекладу, що суперечить вимогам частини четвертої статті 15 КАС України та Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", проте суд не звернув на це уваги при винесенні рішення. Вказує, що без належного підтвердження сплати страхових внесків до пенсійного фонду іноземної держави зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу є неправомірним.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі,.

Від позивачки до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 заперечує щодо доводів апелянта, у зв`язку із тим, що працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальників свого обов`язку щодо неналежної сплати страхових внесків.

Вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач-2 оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд встановив та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 21.04.2020 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Правомірність зарахування до страхового стажу позивача та заробітної плати періоду роботи у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги з 27.04.2009 до 14.12.2009 була предметом розгляду в адміністративній справі за № 300/3565/20.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі за № 300/3565/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу та заробітної плати періоду роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до страхового стажу та заробітної плати періоду роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, починаючи з 21.04.2020 на підставі довідки про доходи за 2009 рік № 1 від 03.08.2010 року в ІФНС № 7748.

26.05.2021 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 300/3565/20 скасовано. Ухвалено постанову, якою позовні вимоги позивача задоволено частково у спосіб визначений судом.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не розгляду в установленому порядку питання та не прийняття відповідного рішення на предмет зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на території Російської Федерації у період з 27.04.2009 року по 14.12.2009 року до стажу що дає право на призначення пенсії з урахуванням положень: Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року; Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року; Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року; та законодавства Російської Федерації з вказаного питання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області невідкладно розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо можливості зарахування стажу роботи ОСОБА_1 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги за період з 27.04.2009 року по 14.12.2009 року для обрахунку та призначення пенсії з урахуванням положень:

- Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року;

- Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року;

- Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року;

- законодавства Російської Федерації на предмет порядку зарахування стажу роботи а вказаній території, як такого що дає право на призначення пенсії, про що в установленому порядку повідомити ОСОБА_1 .

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду 26.05.2021 у справі 300/3565/20 обґрунтована тим, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 та трудового договору за №268/2009/МДК від 24.04.2009 року, укладеного між Державним унітарним підприємством м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги та ОСОБА_1 , позивач 27.04.2009 прийнята на роботу в Державне унітарне підприємство м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, звідки 14.12.2009 була звільнена.

Трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржений період. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.

Натомість відповідач в обґрунтування правомірності неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.04.2009 року по 14.12.2009 року у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги вказує на підставу такого неврахування відсутність документів про сплату роботодавцем страхових внесків за вказаний період.

Відповідач на положення міжнародних угод не зважив і натомість щоб з`ясувати та проаналізувати положення законодавства Російської Федерації на території якої відбулася трудова діяльність позивача на предмет порядку зарахування такого стажу роботи до періоду, який враховується для призначення пенсій на цій території, відповідач аналізував положення національного законодавства України (Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 та Закон «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464, умови яких передбачать зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії виключно за умови сплати страхових внесків). Проте, наявність таких застережень за нормами національного законодавства України не вказує обов`язкову на наявність таких же норм та застережень у законодавстві Російської Федерації.

Як наслідок, бездіяльність відповідача щодо не зарахування вказаного періоду роботи позивача на території Російської Федерації з 27.04.2009 до 14.12.2009 до стажу, що дає право на призначення пенсії обґрунтована нормами національного законодавства України є протиправною, адже таке неврахування здійснено без фактичного аналізу перелічених міжнародних угод та законодавства Російської Федерації з вказаного питання.

16.11.2021 Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв додаткову постанову у справі № 300/3565/20, якою визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не розгляду в установленому порядку питання та не прийняття відповідного рішення на предмет зарахування заробітної плати ОСОБА_1 на території Російської Федерації за період з 27.04.2009 року по 14.12.2009 року, з урахуванням положень: Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року; Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року; Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року; та законодавства Російської Федерації з вказаного питання.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області невідкладно розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо можливості зарахування заробітної плати ОСОБА_1 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги за період з 27.04.2009 року по 14.12.2009 року для обрахунку та призначення пенсії з урахуванням положень: Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року; Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року; Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15 квітня 1994 року; законодавства Російської Федерації на предмет порядку зарахування заробітної плати на вказаній території, для призначення пенсії, на підставі довідки про доходи за 2009 р. №1 від 03.08.2010 в ІФНС №7748 за період роботи ОСОБА_1 з 27.04.2009 року по 14 12.2009 року у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, про що в установленому порядку повідомити ОСОБА_1 .

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що позивачкою належними та допустимим доказами було доведено як відповідачу, так і суду, про те, що в період з 27.04.2009 до 14.12.2009 вона працювала у Державному унітарному підприємстві м. Москва "Об`єднаний центр "Московський будинок книги", і в цей період підприємством сплачувались з її заробітної плати податкові платежі, помісячно згідно даних відображених у довідці за 2009 рік №1 від 03.08.2010 р. в ІФНС №7748.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з врахуванням постанов Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 та від 16.11.2021, прийняло рішення за № 84 від 08.12.2021, яким відмовило позивачу у зарахуванні стажу роботи і заробітної плати за період з 27.04.2009 до 14.12.2009, оскільки відсутні документи щодо підтвердження сплати страхових внесків до фондів російської федерації.

25.09.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, відповідно до трудової книжки та довідки про доходи за 2009 рік № 1 від 03.08.2010 в ІФНС № 7748, та здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком із врахуванням заробітної плати за вказаний період та згідно даної довідки.

Листом відповідача за № 9914-9389/С-02/8-0900/23 від 20.10.2023 позивачу повідомлено про те, що зарахування до страхового стажу періоду роботи у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги з 27.04.2009 до 14.12.2009 можливе тільки при умові підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду. Підстав для проведення перерахунку пенсії щодо дорахування страхового стажу за вказаний період немає.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду її роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги та у здійсненні перерахунку пенсії, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково, виходячи з того, що обставини, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 та додатковою постановою від 16.11.2021 у справі №300/3565/20, які набрали законної сили, доказуванню не підлягають та додаткового судового захисту не потребують. Зазначеними постановами було визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду питання зарахування стажу та заробітної плати позивача за період роботи з 27.04.2009 до 14.12.2009 на території російської федерації та зобов`язано відповідача розглянути це питання з урахуванням положень міжнародних угод та законодавства російської федерації. Суд встановив, що позивач працювала у спірний період у Державному унітарному підприємстві м. Москва "Об`єднаний центр "Московський будинок книги", що підтверджується належними доказами, включаючи трудову книжку, трудовий договір та довідку про доходи.

Також, суд першої інстанції зазначив, що положення міжнародних угод, зокрема Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, були чинними на момент роботи позивача у спірних періодах та на момент звернення за призначенням пенсії, тому підлягають застосуванню до даних правовідносин незалежно від їх подальшого припинення. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому положення щодо припинення дії Угоди застосовуються лише до правовідносин, які виникли після набрання чинності відповідними актами.

Також, суд першої інстанції послався на правову позицію Верховного Суду, згідно з якою працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником обов`язку щодо сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства не може бути підставою для не зарахування періодів роботи до страхового стажу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із састиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, апеляційний суд зазначає, що обставини, встановлені Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 300/3565/20, постановою 26.05.2021 та додатковою постановою від 16.11.2021, що набрали законної сили, доказуванню в даній адміністративній справі не підлягають та додаткового судового захисту не потребують.

Стосовно аргументів пенсійного органу, якими обґрунтовувалась відмова у врахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її трудової діяльності з 27.04.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва "Об`єднаний центр "московський будинок книги" та у проведенні перерахунку пенсійних виплат, зокрема з посиланням на відсутність доказів сплати страхових внесків до Пенсійного фонду та припинення російською федерацією дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховуються при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Необхідно зауважити, що на момент роботи позивачки у спірних періодах та на момент звернення позивачки за призначенням пенсії, положення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення були чинними.

Дія Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення припинена згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639.

Разом із цим, апеляційний суд враховує, що 29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. москві. Постанова набрала чинності 02.12.2022.

Відповідно до пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, зі змісту наведеного, варто враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду інстанції про те, що, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії.

Варто зауважити, що на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах, вказані вище Угоди були чинними для України, відтак, суд першої інстанції правильно вказав на необхідність їй застосування до даних правовідносин.

01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України за № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.

Однак, апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, положення Закону № 2783-IX необхідно застосовувати щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення Постанови №1328 з 02.12.2022.

Разом із цим, висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 688/947/17, провадження № К/9901/35103/18 встановлено, що фактично внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України працівник позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії періодів роботи на такому підприємстві.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що оскільки позивач працював у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні, у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не було підстав не зараховувати заробітну плату позивача за період з 27.09.2009 до 14.12.2009.

Зважаючи на викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовило 08.12.2021позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 27.09.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. Москва Об`єднаний центр Московський будинок книги та в проведенні перерахунку пенсії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоду її роботи з 27.09.2009 до 14.12.2009 у Державному унітарному підприємстві м. москва Об`єднаний центр Московський будинок книги, із врахуванням заробітної плати за цей період.

Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухваливши судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 300/7646/23 без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін