Справа № 520/22550/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 р. №520/22550/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Національні традиції" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Приватне підприємство "Національні традиції" , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

Визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000279/2 від 05.08.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000340 від 05.08.2025 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000281/2 від 05.08.2025 року та картку відмови № UA807200/2025/000341 від 05.08.2025 року.

В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 року відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Від Харківської митниці, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що в поданих документах, містились розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, зокрема: наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 08.04.2024 року між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» та T-MAC TECHNOLOGY CO., LIMITED (Постачальник) укладено контракт № ТМТ20240408.

23.05.2025 року між ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» та T-MAC TECHNOLOGY CO., LIMITED укладено Додаткову угоду № б/н до Контракту, якою сторони домовилися доповнити статтю 3 Контракту щодо розширення кола вантажовідправників (копія додаткової угоди надається у додатках).

Абзацом 1, 2 статті 1 Контракту визначено, що постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товари в асортименті. Покупець зобов`язується оплатити Товар відповідно до умов цього договору.

Абзацом 2 статті 2 Контракту встановлено загальна кількість і асортимент поставленого Товару складається з партій товару, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 3 Контракту Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі.

Згідно зі ст. 4 Контракту ціна за одиницю Товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію Товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за Договором. Валюта контракту і платежів - долар США.

Відповідно до абз. 2 ст. 5 Контракту сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця.

01.04.2025 року між Приватним підприємством «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» (Комісіонер) і ТОВ «ІРТОС ГРАНД» (Комітент) укладено договір комісії №б/н.

Підпунктом 1.1. пункту 1 Договору комісії визначено, що комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.

Відповідно до підпункту 2.10. пункту 2 Договору комісії до обов`язків Комісіонера належить у разі не згоди з визначеною митним органом митною вартістю товарів, оскаржувати відповідні рішення до суду.

04.08.2025 року позивачем було подано до Відповідача електронну митну декларацію № 25UA12U3, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту, митну вартість визначено яка становить 40024,19 доларів США (а.с. 35-36).

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом із декларацією було подано: Пакувальний лист (Packing list) № б/н від від 20.05.2025 року; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року; Коносамент (Bill of lading) № COSU від 23.05.2025 року; Автотранспортна накладна CMR № 1603 від 31.07.2025 року; Декларація (Dispatch note model T1) № 25ROCT1970W15957J9 від 31.07.2025 року; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № T-MAC 250401/15 від 01.04.2025 року (з перекладом); Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-04/08-2025 від 04.08.2025 року; Розрахунок ціни (калькуляція собівартості) № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року (з перекладом); Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) № TMT20240408 від 08.04.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 23.05.2025 року; Внутрішній договір (контракт) комісії № б/н від 01.04.2025 року; Видаткова накладна № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року (з перекладом); Комерційна пропозиція № Т-МАС 20240327 від 27.03.2024 року (з перекладом); Лист № 07/29-3 від 29.07.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що страхування вантажу не здійснювалося; Лист № 07/29-4 від 29.07.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; Лист № TMNT20250520-2-1 від 20.05.2025 року від постачальника про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист № TMNT20250520-2-2 від 20.05.2025 року від постачальника про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); Лист № TMNT20250520-2-3 від 20.05.2025 року від постачальника про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Лист № TMNT20250520-2-4 від 20.05.2025 року від постачальника про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист № TMNT20250520-2-5 від 20.05.2025 року від постачальника про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Якісний опис № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року (з перекладом).

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів (а.с. 80-82).

На запит митного органу позивач 05.08.2025 надав листи - пояснення № 05/08/25-27, № 05/08/25-28, № 05/08/25-29, № 05/08/25-30, № 05/08/25-31, № 05/08/25-32, № 05/08/25-33, № 05/08/25-34, № 05/08/25-35, № 05/08/25-36, № 05/08/25-37 (а.с. 83-99).

05.08.2025 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2025/000340 від 05.08.2025 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000279/2, відповідно до якої митна вартість товарів, визначена за резервним методом, становить: Товар 1: 3,97 дол.США/кг * 19708,8 кг = 78243,936 дол.США. (а.с. 100-103).

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: ІМ 40 ДЕ № 25UA82U5 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом у розмірі 472 773,33 гривень (а.с. 104-106).

Також судом встановлено, що 05.08.2025 року Позивачем було подано до Відповідача електронну митну декларацію № 25UA17U9, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту та визначено митну вартість у розмірі 44757,29 доларів США (а.с. 107-108).

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом із декларацією було подано: Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 27.05.2025 року; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року; Коносамент (Bill of lading) № MAEU263967493 від 22.07.2025 року; Автотранспортна накладна CMR № 6310 від 31.07.2025 року; Декларація (Dispatch note model T1) № 25ROCT1900I52704L1 від 31.07.2025 року; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № T-MAC 250401/12 від 01.04.2025 року (з перекладом); Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-06/08-2025 від 04.08.2025 року; Розрахунок ціни (калькуляція собівартості) № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року (з перекладом); Зовнішньоекономічний договір (контракт) на відшкодувальній основі (крім позначених кодами 4100 або 4104) № TMT20240408 від 08.04.2024 року; оповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 23.05.2025 року; Внутрішній договір (контракт) комісії № б/н від 01.04.2025 року; Видаткова накладна № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року (з перекладом); Комерційна пропозиція № Т-МАС 20240327 від 27.03.2024 року (з перекладом); Лист № 07/28-3 від 28.07.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що страхування вантажу не здійснювалося; Лист № 07/28-4 від 28.07.2025 року з інформацією від ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; Лист № TMNT20250527-2-1 від 27.05.2025 року від постачальника про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист № TMNT20250527-2-2 від 27.05.2025 року від постачальника про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); Лист № TMNT20250527-2-3 від 27.05.2025 року від постачальника про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Лист № TMNT20250527-2-4 від 27.05.2025 року від постачальника про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист № TMNT20250527-2-5 від 27.05.2025 року від постачальника про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Якісний опис № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року (з перекладом).

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів (а.с. 153-154).

На запит митного органу позивач 05.08.2025 надав листи - пояснення № 05/08/25-38, № 05/08/25-39, № 05/08/25-40, № 05/08/25-41, № 05/08/25-42, № 05/08/25-43, № 05/08/25-44, № 05/08/25-45, № 05/08/25-46, № 05/08/25-47, № 05/08/25-48 (а.с. 155-171).

Позивачу 05.08.2025 року було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000341 від 05.08.2025 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000281/2, відповідно до якого митна вартість товарів, визначена за резервним методом, становить: Товар 1: 3,97 дол. США/кг * 22008,1 кг = 87372,157 дол.США (а.с. 172-175)

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: ІМ 40 ДЕ № 25UA94U8 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом у розмірі 527 140,38 гривень (а.с. 176-177)

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмов, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів вартості № UA807000/2025/000279/2 від 05.08.2025 року та № UA807000/2025/000281/2 від 05.08.2025.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів вартості № UA807000/2025/000279/2 від 05.08.2025 року в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:

- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром (код товару УКТЗЕД ) по даному підприємству;

- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- наданий до митного оформлення прайс-лист від 01.04.2025 № T-MAC 250401/15 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ" та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;

- наданий прайс-лист охоплює лише товари, зазначені в рахунку-фактурі, що свідчить про можливість індивідуального ціноутворення для конкретного покупця, а не про загальнодоступну ринкову ціну;

- інформацію, наведену листі в калькуляції TMNT20250520-2 від 20.05.2025 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;

- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту №COSU;

- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно умов (freight prepaid) коносаменту №COSU;

- наданий висновок експерта від від 04.08.2025 № 20-04/08-2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;

- відсутній транспортно-експедиційний договір з особою, вказаною в СМR 1603; заявки щодо транспортного перевезення, рахунки щодо транспортного перевезення (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- відсутня експортна митна декларація з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення;

- в графі 3 CMR 1603 відсутня інформація про місце розвантаження, у графі 22 відсутній підпис відправника.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів вартості № UA807000/2025/000281/2 від 05.08.2025 в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:

- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром (код товару УКТЗЕД ) по даному підприємству;

- відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- наданий до митного оформлення прайс-лист від 01.04.2025 № T-MAC 250401/12 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ" та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;

- наданий прайс-лист охоплює лише товари, зазначені в рахунку-фактурі, що свідчить про можливість індивідуального ціноутворення для конкретного покупця, а не про загальнодоступну ринкову ціну;

- інформацію, наведену листі в калькуляції TMNT20250527-2 від 27.05.2025 не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті;

- відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту № MAEU263967493;

- відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно умов (freight prepaid) коносаменту № MAEU263967493;

- наданий висновок експерта від 04.08.2025 № 20-06/08-2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;

- відсутній транспортно-експедиційний договір з особою, вказаною в СМR 6310; заявки щодо транспортного перевезення, рахунки щодо транспортного перевезення (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - відсутня експортна митна декларація з датою експорту та відмітками митних органів країни відправлення;

- в графі 3 CMR 6310 відсутня інформація про місце розвантаження, у графі 22 відсутній підпис відправника.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Вартість товару дол. США/м вказана у прайс-листах № TMAC 250401/15 від 01.04.2025 року, № T-MAC 250401/12 від 01.04.2025 року. Загальна вартість товару, що відображена в митних деклараціях, підтверджена вже наявними у Відповідача інвойсами №TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року.

Інвойсами № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року визначено умову поставки CPT, що підтверджує включення витрат на транспортування у вартість товару.

Додатково це підтверджено також листами постачальника № TMNT20250520-2-1 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2-1 від 27.05.2025 року відповідно до яких вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.

Отже, інвойсами № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року підтверджено умову поставки СРТ, відповідно до якої витрати на транспортування включено у вартість товару, а також підтверджено і вартість самого товару.

Страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що підтверджується листами постачальника № TMNT20250520-2-4 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2-4 від 27.05.2025 року та листами ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» №07/29-3 від 29.07.2025 року, №07/28-3 від 28.07.2025 року.

Отримання платежів від третіх осіб не передбачено Контрактом, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується листами постачальника №TMNT20250520-2-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2-2 від 27.05.2025 року.

У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, №TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами постачальника № TMNT20250520-2-5 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2-5 від 27.05.2025 року.

У відношенні товару, відвантаженого по інвойсам № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, №TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року ліцензування не передбачено, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами постачальника № TMNT20250520-2-3 від 20.05.2025 року, №TMNT20250527-2-3 від 27.05.2025 року та листами ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» №07/29-4 від 29.07.2025 року, № 07/28-4 від 28.07.2025 року

Щодо доводів відповідача про відсутність каталогів, специфікацій, загальних прейскурантах (прайс-листів) виробника товару та зауважень до наданих до митного оформлення прайс-листів, суд зазначає наступне.

Суд також зауважує, що такі документи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду від 27.01.2022 року у справі № 810/3667/15.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутні такі документи як прайс-лист.

При цьому, до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Прайс-лист (прейскурант) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Вказаний документ не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.

Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.

Також Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі № 815/1780/17 зазначив, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, а тому будь-які сумніви у правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу щодо необхідності коригування митної вартості товару. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Рахунок-фактура (інвойс) в силу положень ч. 2 ст. 53 МК України, є одним із основних документів, разом із зовнішньоекономічним контрактом, які в сукупності підтверджують митну вартість товару та пояснюють числові значення складових митної вартості, на підставі яких саме і проводився розрахунок митної вартості декларантом.

Оскільки прайс-лист є лише додатковим документом, який подається на підтвердження митної вартості товарів, він не має визначального значення для встановлення митної вартості. Ціна за товар у межах контракту узгоджується у специфікаціях та інвойсах, а поданий інвойс підтверджує задекларовану вартість. Отже, відсутність або недоліки прайс-листа не можуть бути підставою для коригування митної вартості.

Крім того, прайс-лист є документом продавця, відповідно, Позивач позбавлений можливості впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформації.

Разом із тим, відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися прайс-листи № T-MAC 250401/15 від 01.04.2025 року, № T-MAC 250401/12 від 01.04.2025 року, про що додатково повідомлялося Позивачем і у відповідях на повідомлення митниці №05/08/25-32 від 05.08.2025, 05/08/25-44 від 05.08.2025 року.

Відносно посилання відповідача на те, що наданий прайс-лист охоплює лише товари, зазначені в рахунку-фактурі, судом встановлено, що за інвойсом № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року поставлялися конкретні товари: тканина АT38559-AT38863, тканина WT29773-WT29815, тканина ЕТ13419-ET13640; за інвойсом № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року: тканина АT38288-AT39028, тканина AD19576, тканина НОМЕР_1 .

Постачальником за Контрактом Т-МАС TECHNOLOGY CO., LIMITED видано прайслисти №T MAC 250401/15 від 01.04.2025 року, № T-MAC 250401/12 від 01.04.2025 року відносно саме цих товарів.

Цінова інформація щодо будь-яких інших товарів, аніж вказані в інвойсах №TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року, жодного відношення як до митного оформлення за митними деклараціями №25UA12U3 від 04.08.2025 року, № 25UA17U9 від 05.08.2025 року, так і до коригування митної вартості товарів за спірними рішеннями та картками відмови не має.

Отже, надані до митного оформлення прайс-листи № T-MAC 250401/15 від 01.04.2025 року, № T-MAC 250401/12 від 01.04.2025 року прайс-листи містять достатню цінову інформацію про товар, а коригування митної вартості на підставі додаткових документів, які митну вартість не підтверджують, є безпідставними.

Посилання відповідача про ненадання експортної митної декларації суд вважає безпідставними та такими, що спростовується матеріалами справи, оскільки судом встановлено, що такі документи надавались позивачем одночасно з митними деклараціями на підтвердження факту експорту товарів, а саме № 25ROCT1970W15957J9 від 31.07.2025 року, №25ROCT1900I52704L1 від 31.07.2025 року, що підтверджується графою 44 митних декларацій.

Про факт надання Позивачем та вже наявності у Відповідача вказаних документів також повідомлялось у листах на повідомлення до митних декларацій ПП «НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ» № 05/08/25-33 від 05.08.2025 року, № 05/08/25-45 від 05.08.2025 року (а.с. 89-90; 163-164).

Щодо транспортних витрат, суд зазначає наступне.

Спірні рішення містять посилання про ненадання таких документів, як перевізні транспортні документи, а саме: транспортний договір щодо морського перевезення, банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно умов коносаменту, транспортно-експедиційний договір, заявки щодо транспортного перевезення, тощо.

Однак, суд вважає такі посилання безпідставними, оскільки пунктом 6 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження митної вартості товару надаються, але виключно в тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Як встановлено судом, витрати на транспортування включені у вартість товару, що підтверджується, зокрема ст. 3 Контракту № TMT20240408 від 08.04.2024 року, відповідно до абз. 1,2 якого: «Поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі».

У інвойсах №TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

Згідно з правилами Інкотермс 2010: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

В коносаментах № COSU від 23.05.2025 року, №MAEU263967493 від 22.07.2025 року зазначено «FREIGHT PREPAID» (ФРАХТ З ПЕРЕДОПЛАТОЮ), що підтверджує включення витрат на транспортування, витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням, до ціни товарів.

Відповідно висновки Відповідача про надання транспортних/перевізних документів являється незаконною, оскільки з урахування умови поставки CPT всі витрати на транспортування вже включено у вартість товару, а тому ненадання відповідно нормам митного законодавства документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Безпідставність коригування митної вартості товарів через не надання транспортних/ перевізних документів при включенні витрат на транспортування у вартість товарів узгоджується із висновком Верховного Суду, зазначеному в постанові від 23.03.2020 року у справі № 804/4905/15.

Враховуючи, що витрати на транспортування покладено на продавця, вимога щодо надання таких документів від покупця є безпідставною.

Щодо доводів відповідача, що інформацію, наведену листі в калькуляції не можна вважати достовірною, адже заздалегідь (за 2 місяці) не можливо передбачити вартість перевезення, логістику, вантажно-розвантажувальні роботи на такому складному маршруті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що за умовами поставки СРТ витрати на транспортування/ витрати, пов`язані з транспортуванням, вже включені в ціну товару (це будь-які вантажно-розвантажувальні роботи, перевезення, простої). Сторони за Контрактом повністю узгодили умови поставки, а тому продавець взяв на себе всі витрати, які пов`язані з транспортуванням відповідного товару та вони вже включені до вартості товару.

Отже вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи вже включені в ціну товару. Умовами поставки CPT саме на продавця покладається обов`язок оплатити всі витрати на транспортування товару, а тому додавати такі витрати під час визначення митної вартості не потрібно.

Таким чином, Позивачем повністю документально підтверджено, що витрати на транспортування/витрати, пов`язані з транспортуванням, включено до ціни товару, що кореспондується як з умовою поставки CPT, так і з наданими Позивачем та вже наявними у Відповідача документами (в тому числі, Контрактом, інвойсами №TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року), а тому ненадання документів, які відповідно до підстав та умов за ст. 53 МК України надаватися не повинні, не може бути та не є підставою для коригування митної вартості товарів.

Щодо доводів відповідача, що в графі 3 CMR відсутня інформація про місце розвантаження, у графі 22 відсутній підпис відправника, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що що у графі 3 автотранспортних накладних CMR № 1603 від 31.07.2025 року, CMR № 6310 від 31.07.2025 року є інформація, що засвідчує місце призначення «Україна», а у гр. 22 міститься відтиск печаток відповідних перевізників з усіма необхідними реквізитами.

Разом із тим, наявність/відсутність інформації про розвантаження товару, підпису на автотранспортній накладній не впливає на числові значення складових митної вартості товару.

Відповідно до статті 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Автотранспортна накладна CMR виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару.

З аналізу норм МК України вбачається , що автотранспортна накладна може бути джерелом відомостей про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (ч.2 ст.191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (ч.2 ст.221 МК України).

Відповідно до п. 6 ч. 2. ст. 53 МК України передбачено, що транспортні (перевізні) документи є документами, які підтверджують митну вартість товарів, але у тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Однак, як вже встановлено судом поставка товарів здійснювалась за умовами поставки CPT, що означає, що витрати на транспортування вже включені у вартість товару, що також підтверджено наданими Контрактом, інвойсами № TMNT20250520-2 від 20.05.2025 року, № TMNT20250527-2 від 27.05.2025 року та ін. документами.

Таким чином, автотранспортні накладні № 1603 від 31.07.2025 року, № 6310 від 31.07.2025 року не є документами, які підтверджують митну вартість товарів. Тому будь-які недоліки автотранспортної накладної, допущені перевізником, не можуть бути підставою для визначення іншої митної вартості товару.

Крім того, суд зауважує, що в оскаржуваних рішеннях відповідач не визначив, яким чином наведені ним помилки цих документів впливають на числові значення складових митної вартості товару, поставленого на адресу позивача. Суд вважає, що наявність у них певних неточностей не може бути єдиною підставою для коригування митної вартості.

Щодо наявності рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству суд враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000279/2 від 05.08.2025 та № UA807000/2025/000281/2 від 05.08.2025 про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування позивачу витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження обґрунтованості вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу з Відповідача представником Позивача було надано копії: договіру про надання правової допомоги б/н від 11.08.2025; додаткову угоду №1 від 11.08.2025; додаткову угоду №2 від 11.08.2025; платіжну інструкцію.

Сторони в додатковій угоді № 2 від 11.08.2025 року до договору про надання правової допомоги б/н від 11.08.2025 року визначили розмір правової допомоги у фіксованому розмірі - 100000 грн.

В відзиві на позовну заяву відповідач виклав заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Національні традиції" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000340 від 05.08.2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000279/2 від 05.08.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000341 від 05.08.2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000281/2 від 05.08.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Приватного підприємства "Національні традиції" () сплачений судовий збір у розмірі 11998,79 гривень (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 79 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Приватного підприємства "Національні традиції" () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.