Справа № 120/17268/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 листопада 2025 р. Справа № 120/17268/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після досягнення 60-річного віку звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, відповідно до рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 13.12.2024 за №59 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із недостатністю необхідного страхового стажу в кількості 31 рік. Так, до страхового стажу не зараховано періоди роботи в Російській Федерації з 04.04.1983 по 01.08.1983 та з 1993 по 31.12.1998 через відсутність довідки про підтвердження сплати внесків фермерським господарством . Крім того, не зараховано також роботи у створеному ним фермерському господарстві з квітня по вересень 1999 року.

Позивач із таким рішенням відповідача не погоджується, вважає його протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Київській області від 13.12.20254 за №59 в частині щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи в Російській Федерації з 04.04.1983 по 01.08.1983 у механізованій колоні №23 "Главбурятстрой" колишнього СРСР в с. Турунтаєво Бурятської АРСР та періоді роботи у фермерському господарстві ОСОБА_1 з квітня по вересень 1999 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.04.1983 по 01.08.1983 у механізованій колоні №23 "Главбурятстрой" колишнього СРСР в с. Турунтаєво Бурятської АРСР та періоді роботи у фермерському господарстві ОСОБА_1 з квітня по вересень 1999 року.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Представник ГУ ПФУ в Київській області подав до суду відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечив. Зазначив, що за результатами розгляду документів позивача до страхового стажу не зараховано: період роботи в РФ з 04.04.1983 по 01.08.1983, оскільки дата звільнення з роботи не відповідає даті наказу (01.02.1983), а також період роботи з 20.10.1993 по 31.12.1998 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1982, оскільки за вказаний період відсутня довідка, що підтверджує сплату внесків фермерським господарством за заявника, так як відповідно до ст. 34 Закону України "Про фермерське господарство" час роботи в селянському (фермерському ) господарстві членів господарства та осіб , які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.

Відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу та відсутня заява про неотримання пенсії в Російській Федерації.

З урахуванням зазначеного, просить у задоволенні позову відмовитми.

Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача-2, викладену у відзиві на позову, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 09.12.2024 у віці 60 років звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно принципу екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

За результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №59 від 13.12.2024 про відмову у призначенні пенсії.

Так, ГУ ПФУ в Київській області до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:

- період роботи в РФ з 04.04.1983 по 01.08.1983, оскільки дата звільнення з роботи не відповідає даті наказу (01.02.1983);

- період роботи з 20.10.1993 по 31.12.1998 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1982, оскільки за вказаний період відсутня довідка, що підтверджує сплату внесків фермерським господарством за заявника, так як відповідно до ст. 34 Закону України "Про фермерське господарство" час роботи в селянському (фермерському ) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.

Позивач не погоджується із рішенням відповідача частково, а тому звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).

За змістом частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).

Основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника з огляду на положення статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є трудова книжка.

Положеннями пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому відповідно до пунктів 23 і 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

З 20.06.1974 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 (далі - Інструкція № 162).

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 усі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення та вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.3 Інструкції № 162 записи здійснюються пером або кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.

За приписами пункту 2.5 Інструкції № 162 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження, заохочення та інше, виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис.

До страхового стажу позивача не враховано, зокрема: період роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.04.1983 з 04.04.1983 по 01.08.1983, оскільки дата звільнення з роботи не відповідає даті наказу (01.02.1983).

Такі підстави для незарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки, суд вважає необґрунтованим, оскільки неналежне заповнення роботодавцем трудової книжки не може бути підставою для позбавлення права зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у цих трудових книжках.

Отже, трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відтак, період роботи з 04.04.201983 по 01.08.1983 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.04.1983 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Із оскаржуваного рішення судом уже встановлено, що при розгляді заяви позивача до його страхового стажу не було зараховано період роботи з 20.10.1993 по 31.12.1998, однак позивач в зазначеній частині рішення про відмову у призначенні пенсії не оскаржує, а тому такий період роботи суд не досліджується.

В той час, позивачем заявлено вимогу щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача в частині щодо відмови у зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи в фермерському господарстві ОСОБА_1 з квітня 1999 року по вересень 1999 року.

Разом з тим, при дослідженні рішення ГУ ПФУ в Київській області від 13.12.2024 №59, судом з`ясовано, що таке не містить відомостей щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача окресленого ним періоду роботи.

Таким чином, в зазначеній частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Однак, з метою повного захисту прав та законних інтересів позивача та з урахуванням встановлених судом в ході розгляду адміністративної справи порушень відповідача при розгляді заяви позивача про призначення пенсії, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.12.2024 №59.

Для відновлення порушеного права наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04.04.1983 по 01.08.1983 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.04.1983.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спір між сторонами в цій частині вимог на момент виникнення спірних правовідносин відсутній, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат у справі проведено відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.12.2024 №59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.04.1983 по 01.08.1983 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 05.04.1983.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 807,47 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (22893, Вінницький р-н, с. Селевінці, НОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих. 22, )

Відповідач: Головне управління пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Сасика Андрія, 10, код ЄДРПОУ )

Суддя Комар Павло Анатолійович