Справа № 140/7897/25
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/7897/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації №54 від 09.06.2025 р., щодо відмови у задоволенні поданої ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та за наслідками розгляду цієї заяви прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся 02.06.2025 із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки оскільки здійснює догляд за сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду.

Проте, протоколом №54 від 9.06.2025 року комісією ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки, яке мотивоване тим, що у ОСОБА_2 є донька ОСОБА_3 2003 року народження, яка зобов`язана утримувати матір.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки вважає, що він з сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо від її доньки, яка не утримує матір ОСОБА_2 і не здійснює будь-якого догляду за нею.

З урахуванням викладеного просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Суд, перевіривши доводи позивача дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу позивача направлений лист від 9.06.2025 року, яким повідомлено позивача, що комісією ухвалено рішення у формі протоколу №54 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Причиною відмови у наданні відстрочки слугувала наявність у особи, яка потребує постійного догляду ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 , а відтак у позивача відсутнє право на отримання відстрочки передбаченої п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

В матеріалах справи наявний акт встановлення факту здійснення постійного догляду від 22.05.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснює догляд за сестрою ОСОБА_2 , як є особою, яка потребує постійного догляду.

Отже, фактичні обставини здійснення догляду ОСОБА_1 за сестрою ОСОБА_2 , як є особою, яка потребує постійного догляду підтверджені належними доказами у справі та не заперечуються сторонами.

В той же час, сторонами визнається і та обставина, що у ОСОБА_2 є повнолітня донька 2003 року народження.

Сторонами у справі не надано доказів, які б ідентифікували особу доньки ОСОБА_2 , проте, підстави позову не зводяться до встановлення цих обставин, а позивач визнає наявність у ОСОБА_2 доньки, а отже наявність члена сім`ї першого ступеня споріднення.

Таким чином, суд погоджується з рішенням відповідача, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для відстрочки від призову на військову службу згідно п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що не надає позивачу право на відстрочку, через наявність у особи за якою позивач здійснює постійний догляд членів сім`ї першого ступеня споріднення.

При цьому, суд наголошує, що згідно ч.1 ст.202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно статті 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Статтею 204 СК України передбачені обставини за якими дочка чи син можуть бути звільнені від обов`язку утримувати батька чи матір, і звільнення від такого обов`язку здійснюється за рішенням суду.

Також суд наголошує і на тому, що п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає право на відстрочку членам сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи лише за відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Тому, посилання позивача на те, що ОСОБА_2 проживає окремо від доньки, а донька не утримує і не здійснює догляд за ОСОБА_2 , в правовому полі не впливають на право позивача на отримання відстрочки згідно п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За таких підстав суд вважає, що позивачем не наведено правових підстав для відстрочки згідно п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем винесене протиправне рішення у формі протоколу №54 від 9.06.2025 року про відмову у наданні відстрочки.

Відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока