Справа № 826/13508/16
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЦ "ОРІОН Д" , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства економіки України , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служби безпеки України про визнання незаконним і скасування у частині наказу від 07.03.2014 №286 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства економіки України, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 07.03.2014року №286, в частині застосування спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» та виключити пункт 76 з Додатку до вказаного наказу «ПЕРЕЛІК суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з Наказом відповідача №286 від 07 березня 2014року, в частині застосування спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до ТОВ «ІТЦ «Оріон Д», оскільки, вважає, що такий наказ є протиправним, незаконним та таким, що порушує права і захищувані інтереси позивача щодо випуску у вільний обіг товарів з митного складу, хоча зміна митного режиму не є зовнішньоекономічною операцією в розумінні статті 1 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» та п.1.4. Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, виходячи з наступного.

Матеріали Міндоходів України вих. від 12.11.2013 N 17109/5/99- 99-22-03-01-16, вх. від 15.11.2013 N 06/113843-13, на підставі яких відповідачем було прийнято рішення про застосування спеціальних санкцій до позивача, не містили жодних процесуальних документів, які б підтверджували факт вчинення ТОВ «ІТЦ «Оріон -Д» порушення вимог ст.2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», які послужили б підставою для застосування санкції, на момент видання наказу Міністерством від 07.03.2014 року №286 та матеріалів Міндоходів України від 12.11.2013 року про застосування спеціальної санкції складено не було, що підтверджено рішеннями судів.

Положенням про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», яке затверджене наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000 року (далі -Положення № 52) врегульовано порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економіки України спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Так, в п. 1.2.Положення зазначено, що санкції застосовуються Міністерством економіки України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов`язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Постановою Сумського окружного суду від 17.03.2014 року в справі №818/8857/13-а, яка набрала законної сили 13.05.2014 року, підтверджено факт відсутності порушень вимог ст.2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а тому Наказ №286 від 07.03.2014року, а саме п.76 Додатку до Наказу є незаконним відносно ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» та підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Мінекономрозвитку України ( процесуальним правонаступником якого є Міністерство економіки України) приймаючи оскаржуване рішення діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Мінекономрозвитку України при виданні оскаржуваного наказу діяло відповідно до положень статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У спірних правовідносинах Мінекономрозвитку керувалось положеннями Статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі - Закон), п.п.175п.4 Положення про Мінекономрозвитку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, Положенням про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», який затверджений наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 52 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481, поданням Міністерства доходів і зборів України від 12.11.2013.№ 17109/5/99-99-22-03-01-16.

Подання- Ініціатора та порядок його внесення до Мінекономрозвитку України також відповідає пункту 2.2 спільного наказу Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України від 09.11.2006 № 340/672 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.01.2007 за № 30/13297) «Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій».

Положеннями пункту 4.3 Порядку та частини шістнадцятої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» відповідальність за недостовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) санкцій, на підставі яких вилаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, покладено на ініціатора подання.

Таким чином, Ініціатором подання в повному обсязі дотримано положень чинного законодавства України щодо змісту подання, а відтак у Мінекономрозвитку України не було правових підстав для незастосування спеціальної санкції до позивача.

Відповідач також зазначає, що у зв`язку з надходженням до Мінекономрозвитку додаткових матеріалів щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України ТОВ «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д», до якого застосовано спеціальну санкцію згідно зі статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на підставі подання Служби безпеки України від 30.04.2014 № 8/1/2-5909, до оскаржуваного наказу були внесені зміни наказом Мінекономрозвитку від 06.06.2014 № 658.

Так, позицію 76 додатка до наказу Мінекономрозвитку України від 07.03.2014 № 286 викладено в новій редакції, зокрема до переліку підстав застосування санкції, що були зазначені раніше - матеріали Міндоходів, доповнено підставою - матеріали СБУ від 30.04.2014 № 8/1/2-5909.

Враховуючи, що вжиті Позивачем заходи з усунення порушення законодавства не є дієвими, СБУ вважало за доцільне застосувати до Позивача спеціальну санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, додатковою підставою для застосування спеціальної санкції є подання СБУ, яке також відповідало вимогам статті 37 Закону та не задовольнити яке Мінекономрозвитку також не мало правових підстав.

Відповідач звертає увагу суду, що доводами позовної заяви не спростовуються порушення законодавства, про які зазначило СБУ. Відповідно підстави для задоволення позову відсутні.

В доповнення своїх доводів, відповідачем надіслано на адресу суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1180 Про скасування дії спеціальних санкцій, застосованих відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» скасовано дію спеціальних санкцій, застосованих до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічнудіяльність» до 7 лютого 2019 року.

Таким чином, після дати 07.02.2019 оскаржуваної санкції не існує, а наказ від 07.03.2014 № 286 «Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» втратив актуальність після вказаної дати та окремим рішенням міністерства не скасовувався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д» відповідно до чинного законодавства України та установчих документів здійснювало господарську діяльність, в тому числі уклало контракти з іноземними підприємствами та в зв`язку з цим здійснювало зовнішньоекономічну діяльність, отримувало від іноземних контрагентів різного роду товари, які були необхідними для здійснення господарської діяльності товариства.

Так, 07.09.2010 року між ТОВ "Інженерно-технічний центр «Оріон «Д» та фірмою «GЕ ОІL&GAS OPERATIONS США був укладений контракт №17/09-2010 на придбання компресорів та їх комплектуючих, що підтверджується таким контрактом та додатковими угодами до нього.

Доставку товару за вказаним контрактом виконувала компанія Інфініто S.R.L. Італія за укладеним договором №11/07-2012, що підтверджується таким договором.

За СМК №005799 від 27.07.2012 року компанія Інфініто S.R.L. Італія відправила на адресу позивача, вказаний в специфікаціях товар, що підтверджується таким документом та 07.12.2012 року позивач, відповідно до Розділу VIII та Глави 20 Митного кодексу України здійснив митне оформлення таких товарів, визначивши митний режим «митного складу», оскільки, позивач, відповідно до ст.405 Митного кодексу України та Порядку надання складським об`єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.07.2012року №835, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.08.2012року за №1324/21636, отримав рішення Сумської митниці про створення зони митного контролю від 04.12.2012року №80500/0111, що підтверджується таким рішенням.

Відповідно до вказаного Рішення на адресу позивача листом від 04.12.2012року за вих. №15/3-8466 було направлено витяг з реєстру митних складів, яким внесено відомості стосовно

митного складу відкритого типу, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Курська, 147, що підтверджується таким листом та витягом.

Наказом Сумської митниці від 07.12.2012року №492 було затверджено Процедуру експлуатації митного складу закритого типу, що підтверджується таким наказом та Процедурою експлуатації митного складу закритого типу, а також план-схемою складського майданчика, що використовується як зона митного контролю, що погоджена в установленому порядку з начальником митного поста «Суми-Центральний», що підтверджується такою план-схемою.

Отримані товари були поміщенні в зону митного контролю - на митний склад з відповідним оформленням митних декларацій ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/015848 від 06.12.2012р., ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/015846 від 06.12.2012р., ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/016005 від 10.12.2012р., ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/015911 від 07.12.2012р., ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/015910 від 07.12.2012р., що підтверджується митною декларацією ІМ 74 ДЕ № 805130000/2012/015910 від 07.12.2012р.

Між ТОВ "Інженерно-технічний центр «Оріон «Д» та фірмою «DALMINE SPA був укладений контракт №08/05-2012 від 23.05.2012року на суму 78000 євро на придбання ємностей для стиснутого природного газу сталевих, які були ввезені в Україну та відповідно до митної декларації ІМ 74 № 805130000/2012/015908 від 07.12.2012року були розміщені на митному складі, що підтверджується відповідним контрактом та митними деклараціями.

05.02.2013року між ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» та ЗАО «Зкологические сенсорьі и системьт» був укладений зовнішньоекономічний контракт №17/2013, за умовами якого позивач виступав покупцем мережевих вимірювачів мікровологості та інших товарів, які відповідно до ІМ 40 АА від 24.05.2013року №805130000/2013/005854 та 11.09.2013року №10029003/2013/302960 ввезені на територію України та випущені у вільний обіг.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст.125 Митного кодексу України - строк зберігання товарів у митному режимі митного складу не може перевищувати 1095 днів від дня поміщення цих товарів у зазначений режим, ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» відповідно до вимог статті 74 та ч. 1 ст.129 Митного кодексу України. 04 грудня 2015року для здійснення митного оформлення товару направило Сумській митниці МД-2 ІМ 40 АА № 805130000/2015/016226 та всі необхідні документи для митного оформлення, яку митний пост «Суми-центральний» не прийняв та видав картку відмови, зазначивши при цьому, що він повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причини порушення вимог: пункту 2 статті 197 Митного кодексу України; підпункту 2 пункту 1 Постанови КМУ від 21.05.2012р. №436 «Про затвердження переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України»; статті 37 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність»; наказу Міністерства економіки України від 07.03.2014року №286 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати нову .МД з урахуванням вимог: пункту 2 статті 197 Митного кодексу України; підпункту 2 пункту 1 Постанови КМУ від 21.05.2012р. №436 «Про затвердження переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України»; статті 37 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність»; наказу Міністерства економіки України від 07.03.2014року №286, а саме подати до органу доходів та зборів разову (індивідуальну) ліцензію на здійснення зовнішньоекономічної операції для суб`єкта ЗЕД - ТОВ «ІТЦ «Оріон Д».

З пункту 76 Наказу Мінекономіки №286 від 07 березня 2014року в частині застосування спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до ТОВ «ІТЦ «Оріон Д» слідує, що на підставі Матеріалів Міндоходів України вих. від 12.11.2013 N 17109/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 15.11.2013 N 06/113843-13 встановлено порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" товариством за вищевказаним зовнішньоекономічним контрактом, нормами якої встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно Наказу №286 від 07 березня 2014 року, що виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, яким відповідно до п.76 Додатку до вказаного наказу визначено ПЕРЕЛІК суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

В Наказі зазначено, що відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", на підставі подань Міністерства доходів і зборів України вих. від 17.10.2013 N 15197/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 21.10.2013 N 06/104653-13, вих. від 12.11.2013 N 17109/5/99-99- 22-03-01-16, вх. від 15.11.2013 N 06/113843-13, вих. від 25.11.2013 Н 18176/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 29.11.2013 Н 06/119253-13 наказано: За порушення пов`язаних із Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність"законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме: статей 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у 40- денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених у додатку до цього наказу.

В пункті 76 зазначено, що на підставі Матеріалів Міндоходів України вих. від 12.11.2013 N 17109/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 15.11.2013 N 06/113843-13 встановлено порушення ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" товариством за вищевказаними зовнішньоекономічними контрактами, нормами якої встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

З викладеного слідує, що товариство не мало такого висновку та виникло прострочення 180-денного строку на ввезення товару чи здійснення платежу.

Не погоджуючись з п.76 Наказу відповідача №286 від 07 березня 2014року в частині застосування спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньо-економічної діяльності до ТОВ «ІТЦ «Оріон Д», вважаючи його незаконним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (надалі -Закон) визначено перелік спеціальних санкцій, які можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до якого, зокрема, віднесено - індивідуальний режим ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Частиною 2 статті 37 Закону визначено, що санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Підпунктом 175 пункту 4 Положення про Мінекономрозвитку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, до повноважень Мінекономрозвитку віднесено застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Частиною 1 статті 37 Закону визначено, що за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовано індивідуальний режим ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій. Застосування спеціальної санкції відбувається за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Порядок, відповідно до якого Мінекономрозвитку застосовує до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності спеціальні санкції, затверджено наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 52 «Про затвердження Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481 (далі - Порядок).

Таким чином, підставою для за застосування санкції та видання оскаржуваного наказу є подання ініціатора застосування санкції.

Так, до Мінекономрозвитку надійшло подання Міністерства доходів і зборів України від 12.11.2013.№ 17109/5/99-99-22-03-01-16 (далі - Ініціатор подання).

Частиною 3 статті 37 Закону та пунктом 4.2 Порядку встановлено вимоги до подання щодо застосування спеціальних санкцій, яке повинно містити інформацію про:

-найменування та реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності;

-відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України;

-вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати;

-найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство;

-іншу доцільну інформацію.

Надіслане до Мінекономрозвитку подання Ініціатора містило наступну інформацію:

-назва і реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Інженерно-технічний центр «Оріон Д», вул. Курська 17, м. Суми, 40031;

-код порушення - 00011, що означає порушення вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (згідно з листом ДПА від 16.07.2007 № 8747/5/22-6016 щодо тлумачення кодів порушень, які використовуються ДПА при наданні пропозицій на застосування спеціальних санкцій до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності);

-вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, «І», тобто індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

-назва і реквізити контрагентів 1.«GE OIL & GАS ОРЕRАТIONS, LLС» Сполучені Штати Америки, 3300 МЕDALIST, DRIVE, OSHKOSH, WI 54902; 2. ЗАО «ЕКОЛОГИЧЕСКИЕ СЕНСОРИ И СИСТЕМИ», Російська Федерація, 124460, Г. МОСКВА, ЗЕЛЕНОГРАД, ЮЖНАЯ ПРОМЬIШЛЕННАЯ ЗОНА, ПРОЕЗД 4922, СТР. 2. К. 314; 3. «DAIAMINE S.Р.А.», Італія, РІАZZА САDUTI 6 LUGLIO 1944, 1 24044 DALMINE- ВG; а також інші дані, такі як:

код валюти - 643, 840, 978 що згідно з Класифікатором іноземних валют, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 34 від 04.02.98 означає Російський рубль, долар СШФ та Євро відповідно;

сума заборгованості - відповідно 348,60, 1907,80 та 78,00 тис. грошових одиниць.

Отже, Ініціатор подання у повній мірі виконав вимоги частини 3 статті 37 Закону та пункту 4.2 Порядку щодо дотримання форми та змісту свого подання, у зв`язку з чим у Мінекономрозвитку були відсутні правові підстави для незастосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування.

Пунктом 4.8 Порядку встановлено, що про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти. Відповідно до даного пункту у оскаржуваному наказі відображена зазначена інформація.

Подання- Ініціатора та порядок його внесення до Мінекономрозвитку України також відповідає пункту 2.2 спільного наказу Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України від 09.11.2006 № 340/672 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.01.2007 за № 30/13297) «Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій».

Положеннями пункту 4.3 Порядку та частини шістнадцятої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» відповідальність за недостовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) санкцій, на підставі яких вилаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, покладено на ініціатора подання.

Таким чином, Ініціатором подання в повному обсязі дотримано положень чинного законодавства України щодо змісту подання, а відтак у Мінекономрозвитку України не було правових підстав для незастосування спеціальної санкції.

При цьому, позивач посилається на постанову Постанову Сумського окружного суду від 17.03.2014 року в справі №818/8857/13-а, яка набрала законної сили 13.05.2014 року, як на підтвердження факту відсутності порушень вимог ст.2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», та незаконності Наказу №286 від 07.03.2014року, а саме: п.76 Додатку до Наказу відносно ТОВ «ІТЦ «Оріон Д». Однак, оспорюваний позивачем наказ відповідачем прийнятий 17.03.2014 року, а вказане рішення суду набрало законної сили 13.05.2014 року, тобто майже через два місяців після його прийняття.

Крім того, суд встановив, що у зв`язку з надходженням до Мінекономрозвитку додаткових матеріалів щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України ТОВ «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д», до якого застосовано спеціальну санкцію згідно зі статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», на підставі подання Служби безпеки України від № 8/1/2-5909, до оскаржуваного наказу були внесені зміни наказом Мінекономрозвитку від 06.06.2014 № 658. Так, позицію 76 додатка до наказу Мінекономрозвитку України від 07.03.2014 № 286 викладено в новій редакції, зокрема до переліку підстав застосування санкції, що були зазначені раніше - матеріали Міндоходів, доповнено підставою - матеріали СБУ від 30.04.2014 № 8/1/2-5909. СБУ надісланими матеріалами повідомляла про укладення Позивачем контрактів від 22.02.2013 № 22-2/02-2013 з нерезидентом «QIZILTERA METANGAZTRANS» (Узбекистан) та від 11.04.2013 № 11-2/04-2013 з нерезидентом «TURKISTON METAN GAS» (Узбекистан), предметом яких є експорт обладнання для фільтрування та сушіння газу. Вказаним нерезидентам Позивач поставив обладнання на загальну суму 79150 дол. США. Контрагенти Позивача оплату за поставлений товар не здійснили. Також СБУ повідомило про укладення Позивачем контракту від 05.02.2013 № 01/02-2013 з нерезидентом «OIL&GAS MACHINERY LTD» (Сполучене Королівство), предметом якого є імпорт поршневих компресорів з криво-шатунним механізмом. Позивачем на виконання даного контракту перераховано нерезиденту 157 766 дол. СIF. Проте, компанією «OIL&GAS MACHINERY LTD» товар поставлено не у повному обсязі, в результаті чого у Позивача виникла заборгованість в сумі 56 039 дол. США. Також повідомлялось, що . Позивачем ведеться претензійна робота відносно компаній «QIZILTERA METANGAZTRANS» та «TURKISTON METAN GAS». Претензійна робота відносно компанії «OIL&GAS MACHINERY LTD» Позивачем не ведеться. Враховуючи, що вжиті Позивачем заходи з усунення порушення законодавства не є дієвими, СБУ вважало за доцільне застосувати до Позивача спеціальну санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. Таким чином, додатковою підставою для застосування спеціальної санкції є подання СБУ, яке було подане відповідачу згідно вимог статті 37 Закону.

Вказана додаткова підстава прийняття спірного наказу позивачем не заперечується в позовній заяві.

Суд також встановив, що відбулися зміни у нормативно-правовому регулюванні спірних правовідносин.

Так, спір виник із виданням оскаржуваного наказу від 07.03.2014 № 286 «Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України», яким до позивача застосовано оскаржуваний вид санкції. Правовідносини з видання наказу від 07.03.2014 № 286 унормовувались на момент його видання, а також на день звернення позивача до суду, положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-XII. У складі даного Закону на той час містилась стаття № 37 предметом правового регулювання якої були «Спеціальні санкції за порушення цього або пов`язаних з ним законів України».

В подальшому статтею 16 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, який набрав чинності 07.07.2018 та який введено в дію 07.02.2019, статтю 37 було виключено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1180 Про скасування дії спеціальних санкцій, застосованих відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» скасовано дію спеціальних санкцій, застосованих до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» до 7 лютого 2019 року.

На офіційному веб-сайті міністерства за посиланням (https://me.gov.ua/News/Detail? lang=uk-UA&id=39599193-6c40-4f72-a106-47ae7a73881f&title=UriadSkasuvavDiiuPonad27-TisiachSanktsiiZed) було розміщено інформацію про скасування в державі санкцій.

Таким чином, після 07.02.2019 оскаржуваної санкції не існує, а наказ від 07.03.2014 № 286 «Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» втратив чинність після вказаної дати та окремим рішенням міністерства не скасовувався.

Отже, на дату прийняття рішення суду наказ, який оспорюється позивачем втратив чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1180 Про скасування дії спеціальних санкцій, застосованих відповідно до статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а тому відсутній предмет спору.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що адміністративний позов необхідно залишити без задоволення в зв`язку із відсутністю предмета спору.

Враховуючи те, що суд залишає позов без задоволення в силу положень ст.139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЦ "ОРІОН Д" до Міністерства економіки України, за участі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича та на стороні відповідача - Служби безпеки України про визнання незаконним і скасування у частині наказу від 07.03.2014 №286 - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТЦ "ОРІОН Д" (просп. Перемоги, 17,м. Суми,Сумський р-н, Сумська обл.,40020 , код ЄДРПОУ - 23638107)
Відповідач:Міністерство економіки України (вул. Грушевського Михайла, 12/2,м. Київ,01008 , код ЄДРПОУ - 37508596)
Треті особи:арбітражний керуючий Шаматрін Євгеній Миколайович (вул.Курська,17,м.Суми,40031 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Служба безпеки України (вул.Володимирська,буд.33,м.Київ,01034 , код ЄДРПОУ - 00034074)

Головуючий суддя О.П. Шевчук