Справа № 240/8395/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8395/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

24 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування відмови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ) в якому просив:

-визнати протиправною відмову в/ч НОМЕР_1 надати позивачу публічну інформацію стосовно нього, запитувану в інформаційних запитах від 26.01.2024 та 19.03.2024;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 надати позивачу наступну інформацію: про нараховані йому суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески; про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні; завірені копії матеріалів службових розслідувань (наказ про призначення службового розслідування, акт службового розслідування з додатками, наказ про результати службового розслідування), проведених стосовно нього на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) № 416 від 15.12.2023 та № 371 від 02.11.2023.

31 жовтня 2024 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено те, що позивача наказом начальника регіонального управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 05.01.2024 №3 звільнено з військової служби у запас, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивача із 17.01.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Так, 26 січня 2024 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитами на публічну інформацію, у яких просив надати:

- завірені належним чином матеріали службового розслідування, проведеного стосовно нього на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) № 416 від 15.12.2023, а саме: наказу про призначення службового розслідування, наказу про продовження термінів службового розслідування (якщо таке відбувалось), акту службового розслідування з додатками, а також наказу про результати службового розслідування;

- завірені належним чином матеріали службового розслідування, проведеного стосовно нього на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 371 від 02.11.2023, а саме: наказу про призначення службового розслідування, наказу про продовження термінів службового розслідування (якщо таке відбувалось), акту службового розслідування з додатками, а також наказу про результати службового розслідування;

- довідку про нараховані йому суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, а також письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

За результатами розгляду вказаних запитів, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надав відповіді від 03.02.2024 №763 та №762 у яких зазначив наступне: - "ваш запит було розглянуто у відповідності до Розділу 1,ст.1 Закону звернення громадян», оскільки в своєму змісті запит містив зауваження та пропозиції у частині неознайомлення з матеріалами та результатами службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) №371 від 02.11.2023 року. Виходячи з вищевикладеного, запит на публічну інформацію який надійшов на адресу військової частини за допомогою поштового зв`язку, буде розглянуто відповідно до Закову України «Про звернення громадян» та ст. 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у встановлений законом термін".

Також, в матеріалах справи міститься відповідь за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 12.02.2024 №48/839 на запит позивача, у якому ОСОБА_1 повідомлено про наступне: "Про причини проведення службового розслідування вас було ознайомлено з наказом командира військової частини ( з адміністративно - господарської діяльності) № 371 від 02.11.2024 року, про що ви засвідчили власним підписом. Стосовно клопотання ознайомити вас з матеріалами службового розслідування, відповідно до Розділу 4, частини З Наказу Міністерства Оборони України від 21.11.2017 року №608, згідно з яким ви маєте право ознайомлюватися лише з актом службового розслідування (у частині, що вас стосується) після розгляду командиром (начальником) ви, відмовившись від цього права шляхом відмови від ознайомлення з актом службового розслідування у присутності двох свідків, про що був зроблений відповідний запис".

У подальшому позивач звернувся до Міністерства оборони України зі скаргою на бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , на яку отримав відповідь від 12.03.2024 у якій повідомлено, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 05.02.20254 звільнений з військової служби та вказано: "Постприяти щодо відновлення Вашого права на отримання інформації стосовно Вас, пропонуємо звернутись в правовому порядку до військової частини НОМЕР_1 , повторно".

За таких обставин, позивач 19.03.2024 повторно звернувся із запитами до військової частини НОМЕР_1 , зміст яких є ідентичним запитам від 26.01.2024, однак відповіді не отримав.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Розділу І Інструкції «Про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735 (Інструкція), Інструкція визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтями 4, 5 цього ж Закону передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно із ст. 18 вказаного Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, в тому числі, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Крім того, згідно Розділу ІІІ Інструкції посадові особи органів військового управління, військових частин під час розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі військового управління, військовій частині), до дня направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.

Відповідь за результатами розгляду звернення обов`язково дається тим органом військового управління, військовою частиною, які його отримали і до компетенції яких входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано відповідним керівником органу військового управління, командиром військової частини.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем протягом зазначеного вище строку запити позивача належним чином, згідно відповідей відповідача від 03.02.2024 та від 12.02.2024 розглянуто не було.

Більше того, запити позивача від 19.03.2024 відповідачем взагалі розглянуто не було, документів, що вказані у них не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції про належне виконання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», Інструкції «Про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.