Справа № 191/1376/25
Суддя: Окладнікова О. І.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1376/25
Провадження № 2-а/191/13/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Меюс Яна Сергіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №439 від 10.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася представник позивача адвокат Меюс Я.С. в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №439 від 10.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 21 січня 2025 року старшим державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 76880173, про яке позивачу стало відомо, оскільки його банківські (карткові) рахунки було заблоковано. Позивач звернувся до державного виконавця з метою з`ясування причини блокування, внаслідок чого стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 439 від 10 вересня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Постанову по справі про адміністративне правопорушення позивач не отримував, участі при розгляді справи не приймав, про час і місце розгляду справи відносно нього належним чином повідомлений не був, а отже постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Крім того, у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ані особисто, ані засобами поштового зв`язку не отримував, не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення № 439 від 10 вересня 2024 року вбачається, що 06.09.2024 о 15.45 по доставленню органами Нацполіції до ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_1 було встановлено факт порушення правил військового обліку. Відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_4 документів було виявлено, що ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, уточнив тільки 04.09.2024 року, чим порушив вимоги абз.4 п. 10? Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487 ( зі змінами), абз.8 ч.3, абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З постанови про адміністративне правопорушення № 439 вбачається, що вона винесена 10 вересня 2024 року. Так, 06.09.2024 року громадянин ОСОБА_1 особисто подав заяву на відстрочку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Станом на день подання позову у громадянина ОСОБА_1 також є оформлена відстрочка.

Крім того, згідно з довідкою звіряння даних, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою звіряння даних і відповідно до цієї довідки у громадянина ОСОБА_1 відсутні порушення правил військового обліку. Дана довідка видана 18.09.2024 року, в той час, як постанова про адміністративне правопорушення № 439 винесена 10.09.224 року, тобто раніше. Враховуючи це, громадянин ОСОБА_1 був впевнений в тому, що в нього відсутні будь-які порушення, у тому числі наявні постанови про адміністративне правопорушення за порушення правил військового обліку, оскільки даний факт підтверджений довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, 24.09.2024 року громадянин ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію і відповідно особисто був знову присутній в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки отримував свій екземпляр довідки і відповідно розписався за її отримання. І в цей раз його також не було повідомлено про наявність постанови про притягнення до адмін відповідальності.

З копії постанови №439 від 10.09.2024 року та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП проводився за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, він не був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, надати пояснення та докази своєї невинуватості також не мав можливості. Позивача не ознайомлювали з його правами та обов`язками, не надавали можливості залучити адвоката для отримання правової допомоги.

Таким чином, постанова №439 від 10.09.2024 року винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (відсутні докази наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП), так і процесуального законодавства (проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду). Крім того, відсутній протокол про вчинення адміністративного правопорушення та документи, які підтверджують направлення повістки позивачу. Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення через неоновлення своїх даних є необґрунтованим. Відповідно постанова №439 від 10.09.2024 року є необґрунтованою та незаконною.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Позивач у сьогоднішнє судове засідання не з`явився, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву до суду не надавали.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно зі ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.09.2024 року начальником (керівником) ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно позивача була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення № 439, відповідно до змісту якої: 06.09.2024 о 15.45 по доставленню органами Нацполіції до ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_1 було встановлено факт порушення правил військового обліку. Відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_4 документів було виявлено, що ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, уточнив тільки 04.09.2024 року, чим порушив вимоги абз.4 п. 10? Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487 ( зі змінами), абз.8 ч.3, абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З 17.03.2014 року Указом Президента України №303/2014 оголошено часткову мобілізацію, чим введено особливий період в Україні, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, та оголошено загальну мобілізацію на підставі Указу Президента України №64/2022 (734/2023) та №6/2022 (735/2023), який діє на сьогодні, тому ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарження правомірності винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 10.09.2024 року є предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Кодексом України про адміністративні правопорушення, «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженим Постановою КМ України від 30 грудня 2022 року №1487.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом взято до уваги те, що ч.3 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

24 лютого 2022 року, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан в Україні було неодноразово продовжено і він діє і на даний час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, запроваджено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Як вбачається з частини десятої ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Також абзацом 3 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період, а саме ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, уточнив тільки 04.09.2024 року.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що він протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, затвердженим Верховною Радою України, уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Щодо необізнаності позивача про час розгляду справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 суд зазначає, що вони спростовуються інформацією, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, 06.09.2024 року позивач особисто зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення №439 від 06.09.2024 року, де було вказано час, дату та місце його розгляду (11 год.00 хв. «10» вересня 2024 р. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що він не згоден та подав документи на відстрочку.

Таким чином, суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Твердження позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення суд вважає необґрунтованими, оскільки ним не надано суду жодних документів на підтвердження його доводів.

За вказаних обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, відповідачем було доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210 КУпАП, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 18.11.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова