Справа № 160/21871/25
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРищенко А. Ю.
за участі секретаря судового засіданняДидочкіної О.А.
представника позивача представника відповідача Мкртчан О.О. Шаповала Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Верхньодніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛЬТ ПОСТАЧ, Товариство з обмеженою відповідальністю ХАЙАТ ЕСТЕЙТ, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , Приватне підприємство Рекунов, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування вимоги, -
28.07.2025 року Верхньодніпровська міська рада (далі Позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного офісу Держаудитслужби (далі Відповідач), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати Вимогу Східного офісу Держаудитслужби про усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 11 липня 2025 року № 040420-13/4284-2025.
В обґрунтування позову Позивач зазначає, що Відповідачем було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності за результатами якої було складено Акт та оскаржувану вимогу, які суперечили фактичним обставинам та нормам чинного законодавства.
Відповідач проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Свою позицію Відповідач обґрунтовує тим, що висновки, викладені в Акті ревізії, є законними та обґрунтованими, а відтак спірна Вимога, яка видана на його підставі, є правомірною та обов`язковою до виконання. Відповідач наполягає на наявності порушень, зокрема: неправомірного підвищення ціни на електроенергію всупереч обмеженням Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі неналежних доказів; нецільового використання бюджетних коштів шляхом спрямування їх на цілі, не передбачені програмою; безпідставного покриття витрат орендарів; завищення вартості ремонтних робіт через неправомірне включення до розрахунків єдиного податку підрядників.
Третя особа, ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ», у наданих до суду поясненнях від 17.09.2025 № 02-17/09/25, підтримала позовні вимоги в частині, що стосується договору, укладеного з нею. Зазначила, що підвищення ціни на електроенергію за додатковою угодою було законним, оскільки відповідало пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель та було обґрунтоване документально підтвердженим коливанням ціни на ринку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
Під час розгляду справи представники сторін надали пояснення аналогічні за змістом заявам по суті справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
На підставі Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на І квартал 2025 року та направлення на проведення ревізії, Відповідачем було здійснено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Верхньодніпровської міської ради за період діяльності з 01.01.2022 по 31.12.2024.
За результатами проведеного контрольного заходу було складено Акт ревізії від 24.06.2025 № 040420-24/34 (далі Акт ревізії), який було підписано Позивачем із зауваженнями (запереченнями). Східним офісом Держаудитслужби було розглянуто подані Позивачем заперечення до Акта ревізії та надано Висновок на заперечення від 11.07.2025 № 040420-13/4276-2025, згідно з яким доводи Позивача було відхилено.
11 липня 2025 року Відповідачем, у межах реалізації владних повноважень, було винесено спірну Вимогу № 040420-13/4284-2025 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства», якою зобов`язано Верхньодніпровську міську раду вчинити дії щодо усунення виявлених порушень, зокрема:
3) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, частини 1 статті 203, статей 215, 670, 715 статті 22, частин 1 та 3 статті 215, статей 610-625 Цивільного кодексу України відшкодування ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ» в сумі 291 477,88 грн, та ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ» в сумі 133 348,85 грн, з подальшим перерахуванням коштів у дохід місцевого бюджету.
4) Відповідно до вимог статті 117 Бюджетного кодексу України, забезпечити відшкодування бюджетних асигнувань на суму нецільового використання бюджетних коштів у розмірі 364 000,00 грн на заходи з виконання Програми розвитку житлово-комунального господарства головному розпоряднику бюджетних коштів міській раді за коштами спеціального фонду кошторису за КПКВК 0116013, КЕКВ 2210 - 15 000,00 грн, КЕКВ 2240 49 000,00 грн, КЕКВ 2610 300 000,00 грн відповідно до вимог Порядку зменшення бюджетних асигнувань розпорядниками бюджетних коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 №255, або шляхом повернення коштів до бюджету громади з винних посадових осіб міської ради, якими допущені порушення.
5) Відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України забезпечити відшкодування шкоди (збитків), заподіяної міській раді на суму 126 436,13 грн внаслідок покриття видатків сторонніх юридичних осіб ТОВ «Вішінет», ФОП ОСОБА_3 , АТ «Укрпошта», ТОВ «Факультет», ФОП ОСОБА_4 за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету, пов`язаних з оплатою спожитих ним та не відшкодованих комунальних послуг за електроенергію, газопостачання, водопостачання.
При цьому Ви не позбавлені можливості забезпечити відшкодування шкоди ТОВ «Вішінет», ФОП ОСОБА_3 , АТ «Укрпошта», ТОВ «Факультет», ФОП ОСОБА_4 шляхом проведення роботи з приведення у відповідність договорів з урахуванням ч. 3 ст. 631, 759, 760, 762 Цивільного кодексу України.
6) Відповідно до норм статей 193, 199, 216-218 Господарського Кодексу України та статей 22, 611, 629 Цивільного кодексу України, забезпечити відшкодування шкоди (збитків) заподіяних міській раді на загальну суму 34 375,99 грн внаслідок прийняття та оплати завищеної вартості виконаних підрядних робіт від ФОП ОСОБА_1 - 3 516,00 грн, ПП «Рекунов» - 27 710,00 грн, ФОП ОСОБА_2 - 3 149,99 грн, внаслідок безпідставного включення до вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт єдиного податку за ставкою 2% та 5%, з подальшим перерахуванням в дохід місцевого бюджету за кодом 24060300 «Інші надходження».
Щодо порушень при укладанні договорів на постачання електроенергії (п. 3 Вимоги) суд зазначає наступне.
Відповідач в Акті ревізії та спірній Вимозі встановив, що Позивач, уклавши додаткові угоди до договорів на постачання електроенергії (зокрема, додаткова угода № 7 від 11.09.2023 до договору з ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ» та додаткова угода № 3 від 02.02.2024 до договору з ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ»), порушив законодавство про публічні закупівлі.
На думку Відповідача, порушення полягало у неправомірному застосуванні ретроспективної дії, а саме ч. 3 ст. 631 ЦК України до додаткових угод, а також у підвищенні ціни за одиницю товару понад 10% всупереч п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» № 922-VIII (далі Закон № 922-VIII). Також Відповідач вважає, що довідки Торгово-промислової палати, надані постачальниками, не є належним підтвердженням коливання цін, оскільки є маніпулятивними.
Відносини щодо закупівлі електричної енергії у спірний період регулювалися Законом України «Про публічні закупівлі» з урахуванням Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі Особливості).
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 41 Закону № 922-VIII (в редакції на дату укладення додаткових угод) було встановлено обмеження на зміну істотних умов договору про закупівлю до його виконання крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.
Частиною 1 п.17 Особливостей (в редакції на дату укладення додаткових угод) встановлено Договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей.
Тобто при укладанні договорів норми Закону № 922-VIII щодо обмежень істотних умов договору про закупівлі до 10% не застосовуються у разі його укладення відповідно до п.17 Особливостей.
Натомість відносини щодо зміни істотних умов договору про закупівлі в такому випадку врегульовані п.19 Особливостей і не встановлюють таких обмежень.
Зокрема п.2 абз.1 п.19 передбачено, що Істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
З аналізу вказаних норм умовою для зміни ціни договору закупівлі згідно з Особливостями є пропорційність такої зміни коливанню ціни на ринку та наявність документального підтвердження.
Як вбачається з матеріалів справи, факт коливання ціни на ринку електричної енергії у бік збільшення був належним чином підтверджений відповідними довідками ТПП, які думку суду містять офіційну інформацію щодо коливання ціни. Посилання Відповідача на те, що ціна зросла більше ніж на 10% або що коливання не доведено, спростовуються наявними у справі ціновими довідками, які фіксують динаміку цін на ринку.
Щодо доводів Відповідача про неправомірність застосування сторонами положень частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України до додаткових угод, якими змінено ціну ретроспективно, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Зазначена норма є диспозитивною та реалізує принцип свободи договору, закріплений у статті 627 ЦК України.
Судом встановлено, що можливість ретроспективного застосування домовленостей сторін була передбачена умовами основних (первісних) договорів про закупівлю, укладених за результатами відкритих торгів.
Так, пункт 5.12 Договору № 010323ВМР від 01.03.2023 (з ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ») містить положення про застосуванням ч.3 ст.631 ЦК України у разі надання постачальником повідомлення про зміну умов договору (у тому числі зміну ціни). Крім того п.13.9 договору було встановлено можливість застосування ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України у разі укладання Додаткової угоди.
Слід наголосити, що зазначені договір та попередні додаткові угоди з аналогічними положеннями були зареєстровані в органах Державної казначейської служби України. Під час проведення ревізії та у тексті Акта ревізії Відповідач не ставив під сумнів законність укладення самого основного договору або попередніх додаткових угод, не вказував на їх нікчемність чи недійсність окремих пунктів, зокрема тих, що передбачають право сторін застосовувати ч. 3 ст. 631 ЦК України.
За таких обставин, дії сторін щодо укладення додаткових угод з поширенням їх дії на попередній період є реалізацією договірного права, погодженого в момент укладення основного зобов`язання.
Окремо суд звертає увагу на безпідставність посилання Відповідача на порушення ч. 3 ст. 631 ЦК України (щодо зворотної дії договору в часі) у контексті відносин з ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ». Як вбачається з Акта ревізії Додаткова угода № 3 до договору з ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ» була укладена 02.02.2024 року, а нова ціна була запроваджена з 15.02.2024 року. Тобто, сторони погодили зміну ціни на майбутнє, а не відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України.
З урахуванням того, що укладені додаткові угоди були прийняті з дотриманням умов договорів на постачання електричної енергії у зв`язку з коливанням ціни підтвердженої у відповідності до пп.2 п.19 Особливостей, суд вважає вимогу Відповідача в цій частині протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Посилання Відповідача на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 є нерелевантним, оскільки та справа стосувалась правовідносин що склалися у 2021 році, до відповідно врегулювання особливостей застосування Закону № 922-VIII під час воєнного стану.
Щодо нецільового використання бюджетних коштів зазначені в п.4 Вимоги, суд зазначає наступне.
На думку Відповідача, ці витрати є нецільовими (ст. 119 БК України), оскільки вони не були передбачені Програмою розвитку житлово-комунального господарства (яка передбачала капітальні видатки на заміну труб) та ст. 91 БК України.
Відповідно до ст. 119 БК України, нецільовим використанням є витрачання коштів на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням (рішенню про бюджет), напрямам використання (паспорту програми) або бюджетним асигнуванням (кошторису).
В обох випадках кошти були витрачені в межах одного й того ж КПКВК 0116013 «Забезпечення діяльності водопровідно-каналізаційного господарства». Порушення полягало не в нецільовому використанні, а в перерозподілі бюджетних асигнувань в межах однієї програми, що є прямою компетенцією органів місцевого самоврядування.
Такий перерозподіл був здійснений Позивачем у відповідності до ст.23 БК України, яка надає повноваження органам місцевого самоврядування здійснювати перерозподіл асигнувань в межах програми.
Пунктом 13 Рішення Міської ради «Про бюджет Верхньодніпровської міської територіальної громади на 2022 рік» № 621-13/IX та п. 12 Рішення «Про бюджет Верхньодніпровської міської територіальної громади на 2023 рік» № 936-21/IX Позивач делегував Фінансовому відділу та Виконавчому комітету право здійснювати відповідний перерозподіл на підставі обґрунтованих подань.
Судом встановлено, що кошти у сумі 64 000,00 грн були виділені КП «Господар» ВМР на придбання піску, хлору та промивку фільтрів. Вказаний перерозподіл коштів відбувся на підставі Наказу Фінвідділу № 7 від 02.02.2022, виданого у зв`язку з виробничою необхідністю (лист КП «Господар» № 17 від 21.01.2022). Витрати на пісок, хлор та промивку фільтрів відповідають меті Програми «забезпечення безперебійної роботи об`єктів водопровідно-каналізаційного господарства». Видатки відповідають оновленим бюджетним асигнуванням (Довідка про зміни до помісячного плану № 1 від 04.02.2022).
Кошти у сумі 300 000,00 грн були виділені КП «ВВУВКГ» ДОР на погашення заборгованості з ЄСВ. Перерозподіл відбувся на підставі Рішення Позивача № 239 від 16.08.2023, яким було внесло зміни до бюджету та спрямовано кошти на сплату ЄСВ. Погашення боргу з ЄСВ з метою уникнення блокування рахунків підприємства водопостачання є заходом, спрямованим на забезпечення функціонування житлово-комунальної сфери.
Суд зазначає, що в обох випадках видатки були здійснені на підставі рішень сесій Верхньодніпровської міської ради про бюджет та про внесення змін до бюджету, а також рішень виконавчого комітету, якими затверджувався перерозподіл видатків. Кошти спрямовувалися на підтримку комунальних підприємств, що відповідає меті «Програми розвитку житлово-комунального господарства, благоустрою та інфраструктури», яка передбачає забезпечення функціонування сфери ЖКГ. Той факт, що конкретні види витрат (наприклад, сплата ЄСВ чи закупівля конкретних матеріалів) не були деталізовані окремим рядком у самій Програмі, не свідчить про нецільове використання коштів, оскільки ці витрати спрямовані на забезпечення статутної діяльності комунальних підприємств, що є складовою частиною заходів Програми. Головним розпорядником коштів (міською радою) були затверджені відповідні паспорти бюджетних програм, і використання коштів відбувалося в їх межах.
З урахуванням викладеного, п.4 Вимоги є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо покриття видатків сторонніх юридичних осіб зазначених в п. 5 Вимоги суд зазначає наступне.
У пункті 5 Вимоги Відповідач зазначив про необхідність відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України забезпечити відшкодування шкоди (збитків), заподіяної міській раді на суму 126 436,13 грн внаслідок покриття видатків сторонніх юридичних осіб ТОВ «Вішінет», ФОП ОСОБА_3 , АТ «Укрпошта», ТОВ «Факультет», ФОП ОСОБА_4 за рахунок коштів загального фонду місцевого бюджету, пов`язаних з оплатою спожитих ним та не відшкодованих комунальних послуг за електроенергію, газопостачання, водопостачання
Відповідно до Акта ревізії Відповідачем зазначено про встановлення порушень щодо щодо структурних підрозділів та комунальних установ міської ради (фінансовий відділ, відділ комунальної власності, відділ з гуманітарних питань, КНП «ВЦПМСД» та інші), які не уклали договори на відшкодування комунальних послуг. В той же час, щодо суб`єктів господарювання ТОВ «Вішінет», ФОП ОСОБА_3 , АТ «Укрпошта», ТОВ «Факультет», ФОП ОСОБА_4 в Акті ревізії міститься висновок про те, що порушень при нарахуванні комунальних послуг щодо вказаних суб`єктів ревізією не встановлено.
В подальшому, Відповідачем на адресу Позивача було направлено лист №040420-13/5408 від 16.09.2025 Про коригування листа щодо усунення порушень. Вказаним листом Відповідач намагався внести зміни до змісту письмової вимоги про усунення виявлених порушень від 11.07.2025. Зокрема в листі зазначалося про викладення п.5 на сторінці 4 вимоги від 11.07.2025 в іншій редакції.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються. Вимога щодо усунення виявлених порушень законодавства, яка складається за результатами інспектування та перевірки закупівель, здійснених суб`єктами господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктами господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також підприємствами, установами та організаціями, які використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, має відповідати змісту і формі адміністративного акта відповідно до вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".
Отже порядок відкликання або визнання недійсною вимоги повинно здійснюватись відповідно до вимог Розділу VII Закону України Про адміністративну процедуру, який не було дотримано.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 73 Закону України Про адміністративну процедуру адміністративний орган може з власної ініціативи або на вимогу учасника адміністративного провадження виправити допущені в прийнятому ним адміністративному акті граматичні, стилістичні описки та арифметичні помилки, не змінюючи при цьому суті акта.
В той же час, зі змісту листа Відповідача від 16.09.2025 Про коригування листа щодо усунення порушень не вбачається дій щодо виправлення граматичних, стилістичних або арифметичних помилок, а метою направлення згаданого листа є зміна змісту адміністративного акту, що є неприпустимим. Прийняття вказаного листа від 16.09.2025 не відповідає жодній з процедур передбачених Законом України Про адміністративну процедуру щодо зміни, виправлення помилок, відкликаня або визнання недісним адміністративного акту.
Суд вважає, що прийняття вказаного листа і внесення змін до оскаржуваної вимоги здійснювалось не у порядку та у спосіб встановлений законом (без дотримання вимог Розділу VII Закону України Про адміністративну процедуру).
Крім того, суд звертає на значний проміжок часу між направленням оскаржуваної вимоги від 11.07.2025 та виявленням направленням листа Про коригування листа щодо усунення порушень від 16.09.2025.
З урахуванням викладеного оскаржувана вимога, яка є в даному випадку єдиним документом, що відповідає ознакам ч.2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», в п.5 містить вимоги, які не відповідають змісту встановлених порушень в Акті ревізії та містять вимогу, щодо усунення порушень щодо обставин стосовно яких порушення не було встановлено. Обставини щодо невірного змісту в оскаржуванній вимозі не заперечувались представником Відповідача під час розгляду справи і, крім того, наявність цих обставин безпосередньо підтверджується листом від 16.09.2025 Про коригування листа щодо усунення порушень.
Встановлені обставини на думку суду є достатніми для визнання оскаржуваної вимоги в цій частині протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Щодо включення єдиного податку до вартості робіт зазначених в п. 6 Вимоги, суд зазначає наступне.
Відповідно до Акту ревізії, перевіряючими було встановлено факти завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт внаслідок безпідставного включення до Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) сум єдиного податку за ставками 2% та 5%, який нараховувався понад вартість виконаних робіт.
Відповідач вважає, що перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, при формуванні договірної ціни та складанні актів виконаних робіт, зазначені особи безпідставно додавали суму єдиного податку окремим рядком до підсумкової вартості робіт (аналогічно механізму нарахування ПДВ), що суперечить методології ціноутворення у будівництві та природі спрощеної системи оподаткування.
Порядок визначає основні правила застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення у будівництві для визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації пам`яток архітектури та містобудування.
Пунктом 3 Порядку встановлено, що застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення у будівництві є обов`язковим для визначення вартості будівництва об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, при будівництві об`єктів за рахунок інших джерел фінансування - обумовлюється договором.
Наказом Мінрегіону від 01.11.2021 № 281 «Про затвердження кошторисних норм України у будівництві», затверджені кошторисні норми України «Настанова з визначення вартості будівництва» (далі - Настанова) .
Пунктом 5.1 Настанови зазначено, що ціна пропозиції учасника процедури закупівлі (договірна ціна) формується на підставі вартості будівельних робіт, до складу якої включаються прямі, загальновиробничі та інші витрати на будівництво об`єкта, прибуток, кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій, кошти на покриття ризиків у випадках, передбачених у цупкі і 4.40 цієї Настанови, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, кошти на сплату податків, зборів, обов`язкових платежів.
Пунктом 5.34 Настанови також передбачено, що до складу ціни пропозиції учасника процедури закупівлі (договірної ціни) включаються встановлені чинним законодавством податки, збори, обов`язкові платежі, не враховані складовими вартості будівництва.
Разом з тим, слід зазначити, що розмір податків, зборів, обов`язкових платежів, який визначається відповідно Настанови визначається, виходячи з норм і бази для їх нарахування, встановлених законодавством у сфері будівництва, нормування у будівництві, містобудування, просторового планування територій та архітектури.
Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів на сплату єдиного податку.
Згідно з п. 292.1 ст. 292 ПК України, об`єктом оподаткування для платників єдиного податку є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду. На відміну від Податку на додану вартість (ПДВ), який відповідно до розділу V ПК України, додається до ціни товарів/робіт/послуг та сплачується покупцем, єдиний податок в розмірі обраховуються від загального прибутку фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування, і такі витрати не є компенсованими витратами, а також їх визначення законодавством у сфері будівництва, нормування у будівництві, містобудування, просторового планування територій та архітектури не передбачається тому до вартості будівництва об`єктів не включаються.
Таким чином, включення ФОП ОСОБА_1 , ПП «Рекунов» та ФОП ОСОБА_2 до актів виконаних робіт сум єдиного податку понад вартість робіт призвело до необґрунтованого завищення вартості цих робіт та, як наслідок, до переплати бюджетних коштів.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовну заяву частково, визнати протиправними та скасувати 3, 4 та 5 спірної Вимоги, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №410 від 23.07.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір у сумі 1816,80 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Верхньодніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЛЬТ ПОСТАЧ, Товариство з обмеженою відповідальністю ХАЙАТ ЕСТЕЙТ, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , Приватне підприємство Рекунов, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати пункти 3, 4 та 5 Вимоги Східного офісу Держаудитслужби «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства» від 11 липня 2025 року № 040420-13/4284-2025
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 листопада 2025 року .

Суддя А. Ю. Рищенко