Справа № 280/6040/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/6040/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Лазаренко М.С) в адміністративній справі №280/6040/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-2), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 13.01.2025 року №89 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.01.2025 року, із зарахуванням до загального стажу періоду підприємницької діяльності з 26.09.1994 року по 31.12.2013 рік та виплатити заборгованість з пенсійної виплати починаючи з 06.01.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 06.01.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком та пакетом документів. Згідно принципу екстериторіальності заяву було розглянуто ГУ ПФУ в Кіровоградській області та спірним рішенням відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатній страховий стаж, до якого не зараховано періоди ведення підприємницькою діяльністю з 26.09.1994 по 31.12.2013, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків або документи, передбачені п.4 Порядку за №637. Зазначені обставини обумовили позивача звернутися до суду із даним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскільки починаючи з 02.06.1993 він здійснював підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування (фіксований податок) та сплачував страхові внески у складі фіксованого податку, тому на нього поширюються норми пункту 6 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства». Також просить звернути увагу, що при зверненні за призначенням пенсії ним було подано до управління Пенсійного фонду України копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії ЗП №70701 від 02.06.1993 та копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії АА №463960 від 30.01.2004. Вказує, що одних інших документів він не має можливості надати відповідачам.

Відповідачем-1 подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Відповідач-2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 06.01.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Заяву позивача розглянуто в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким прийнято рішення від 13.01.2025 №89 про відмову у призначенні пенсії за віком з посиланням на відсутність передбаченого статтею 26 Закону України № 1058-IV необхідного страхового стажу. Крім того, вказаним рішенням відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності з 26.09.1994 по 31.12.2003, оскільки в довідці від 07.11.2024 № 0800-0505-8/101653 відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Також, періоди ведення підприємницької діяльності з 30.01.2004 зараховано до стажу роботи за даними реєстру застрахованих осіб.

Позивач не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком та не зарахуванням до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що спірне рішення прийнято правомірно.

Спірним у справі є правомірність прийняття пенсійним органом рішення про відмову у призначенні пенсії та встановлення наявності у позивача права на зарахування періодів його підприємницької діяльності з 26.09.1994 по 31.12.2013 до страхового стажу.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частини першої статті 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпункту 1) пункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджений «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.7 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 21-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз. 3 підп. 2 п. 2.1 Розділу 2 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Тобто законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Належними ж доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із заявою про призначення пенсії на підтвердження здійснення підприємницької діяльності зокрема надав до пенсійного органу: Свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності від 30.01.2004, Свідоцтво платника єдиного податку Серії Б №261927 та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА №463960 (а.с. 50).

Доказів про сплату страхових внесків до 01 липня 2000 року - довідки пенсійного органу про сплату страхових внесків та після 01 липня 2000 року - довідки із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку, позивачем подано не було та не заперечується сторонами.

Із бази даних реєстру зарахованих осіб (форми ОК 5) вбачається про сплату позивачем страхових внесків з січня 2014 року, а отже за період з 26.09.1994 по 31.12.2013 згідно бази даних реєстру зарахованих осіб відсутня інформація про сплату страхових внесків позивачем (а.с. 48-49).

Відтак колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем та перебування на обліку як платника податків без підтвердження провадження підприємницької діяльності та сплати відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу спірних періодів підприємницької діяльності з 26.09.1994 по 31.12.2013.

Надані ж позивачем квитанції про сплату страхових внесків, які містяться в матеріалах справи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони відповідачам не надавались, а відомості персоніфікованого обліку форми ОК-5, що є належним доказом сплати страхових внесків, даних про їх сплату не містять.

Колегія суддів зауважує, що вказане судове рішення не перешкоджає позивачу повторно звернутися до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії та надати докази на підтвердження наявності страхового стажу, щодо спірного періоду провадження підприємницької діяльності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області обґрунтованості і правомірності прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №89 від 13.01.2025, а тому пенсійний орган у даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги про те, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем було подано до управління Пенсійного фонду України зокрема і копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії ЗП №70701 від 02.06.1993 повністю спростовуються матеріалами справи, оскільки розписка-повідомлення не містить його в переліку наданих документів.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року в адміністративній справі №280/6040/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак