Справа № 320/41756/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 05.07.2024 № 2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» від 16.05.2024 №3444-п та повідомлення від 17.05.2024 №11289/26-15-07-02-04 проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічним контрактом від 27.11.2020 №AL20201127/1.

В ході наданих до перевірки документів (контракт поставки № AL20201127/1 від 27 листопада 2020 року, виписки банку, копії митних декларацій, оборотно-сальдова відомість по рахунку 362 по «Alumeta Trading sp.z.o.o.» у дол. США, оборотно-сальдова відомість по рахунку 362 по «Alumeta Trading sp.z.o.o.» у Євро, картка рахунку 362 по «Alumeta Trading sp z.o.o.» у дол. США, картка рахунку 362 по «Alumeta Trading sp.z.o.o.») встановлено, що між ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» (постачальник) та компанією «Alumeti Trading sp.z.o.o.» (Польща) (покупець), укладено контракт поставки № AL20201127/1 від 27.11.2020 про поставку алюмінієвого профіля та вироби з алюмінію (далі - товар).

Відповідно до умов цього контракту, постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити алюмінієвий профіль та вироби з алюмінію на умовах, визначених у відповідному додатку та/або інвойсу згідно з правилами ІНКОТЕРМС - 2010.

Номенклатура товару, його ціна, кількість визначаються у інвойсах та/або специфікаціях до цього контракту, які є його невід`ємними частинами.

Оплата кожної партії товару здійснюється в Євро або доларах США на підставі відповідного інвойсу, виставленого постачальником.

Умови і терміни оплати кожної партії товару визначаються у відповідному інвойсі та/або додатку (специфікації).

Поставка товару здійснюється партіями автомобільним транспортом згідно кожного окремого інвойсу та/або специфікації.

Разом з товаром постачальник передає покупцеві рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний лист; товаротранспортну накладну (CMR); сертифікат якості та/або відповідності 3.1 згідно EN 10204:2004.

Відповідно до умов цього контракту (пункт 8.3) за порушення умов цього контракту винна сторона відшкодовує іншій стороні спричинені цим збитки. До таких збитків сторони також відносять штрафи, інші фінансові та штрафні санкції, що були виставлені потерпілій стороні до виконання з боку державних органів чи контрагентами останньої, а також такі, які виникли у покупця виключно з вини постачальника і не могли бути виявлені при прийомі товару покупцем.

Згідно з додатковою угодою № 1 до контракту поставки № AL20201127/1 від 27.11.2020, п. 11.6 «.. Даний контракт набуває чинності за дати його підписання уповноваженими особами сторін та діє до 31.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонам і зобов`язань за цим контрактом...».

На виконання умов експортного контракту, згідно з наданими до перевірки митними деклараціями, за період, що перевірявся, ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» відвантажено товар (профіль алюмінієвий, фурнітура, профільовані полімерні вироби тощо) компанії-нерезиденту «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) на загальну суму 265 188,89 дол США (еквів. 9 064 119,60 грн.), 28 031 874,04 Євро (еквів. 977 287 701,1 ) грн.).

Граничні терміни розрахунків за експортним контрактом наведено в додатку 2 до акта перевірки.

Валютні кошті від нерезидента «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) надійшли на рахунок на загальну суму 265 188,89 дол. США (еквів. 9 193 532,32 грн.), на суму 27 385 490,49 Євро (еквів. 968446901,00 грн.) з порушенням граничних строків надходження валютної виручки.

При порівнянні інформації програми «Митниця» бази даних АІС «Податки» та митних декларацій, наданих до перевірки, розбіжностей не встановлено.

Висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на подовження термінів розрахунків за договором № AL20201127/1 від 27.11.2020, укладеним з «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) до перевірки не надано.

Довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору № AL20201127/1 від 27.11.2020 щодо виникнення та закінчення дії форс- мажорних обставин до перевірки не надано.

Документи, які свідчать про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого договором № AL20201127/1 від 27.11.2020 до перевірки не надано.

30.05.2024 Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» №56271/Ж5/26-15-07-02-04-03/38108144, в якому встановлено порушення:

- частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VІІІ від 21.06.2018 (зі змінами і доповненнями ) в частині несвоєчасного надходження валютних коштів за експортним контрактом №AL20201127/1 від 27.11.2020 з компанією «Alumeta Trading sp.z.o.o» (Польща), а саме:

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 24 625,23 дол. США (еквів. 900 510,20 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 33 184, 01 Євро (еквів. 1303474,55 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 59 683,34 Євро (еквів. 2388676,48 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 80 412,82 Євро (еквів. 3216561,05 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 66 217,36 Євро (еквів. 2648972,51 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 13 379,94 Євро (еквів. 532318,24 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 94 830,06 Євро (еквів. 3819783,27 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 76 379,12 Євро (еквів. 3120705,72 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 70 685,50 Євро (еквів. 2901519,61 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 69 930,00 Євро (еквів. 2867948,18 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 64 050,48 Євро (еквів. 2625409,96 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 68 934,70 Євро (еквів. 2779736,63 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 53 741,44 Євро (еквів. 2149195,42 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 60 734,02 Євро (еквів. 2429506,56 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 16 803,98 Євро (еквів. 676931,53 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 68 920,16 Євро (еквів. 2750672,51 грн.;

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 69 427, 80 Євро (еквів. 2766107,69 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 48 725,07 Євро (еквів. 1876777,63 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 52 514,66 Євро (еквів. 2029134,95 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 70 202,54 Євро (еквів. 2713405,39 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 97 065,32 Євро (еквів. 3733976,68 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 75 108,52 Євро (еквів. 2882469,72 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 77 880,22 Євро (еквів. 3003248,20 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 80 332, 68 Євро (еквів. 3097820,94 грн.);

- несвоєчасне надходження валютних коштів в сумі 57 440,09 Євро (еквів. 2255672,33 грн.);

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 05.07.2024 №2, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2 378 199,74 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що висновки відповідача про пропущення ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 27.11.2020 №AL20201127/1 є помилковими та необґрунтованими. Звертає увагу, що пропущення вказаних строків відбулось у зв`язку з несвоєчасними розрахунком його контрагента Alumeta Trading Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia (ТОВ «Алюмета Трейдінг») (нерезидент), у зв`язку з чим ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» звернулось до Господарського суду м. Києва щодо стягнення боргу у розмірі 649 882,55 євро з ТОВ «Алюмета Трейдінг». Отже, на думку апелянта, рішення податкового органу є незаконним, оскільки при його прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону. Крім того, зазначає що відповідачем не вірно здійснено розрахунки штрафних санкцій, а саме не вірно враховано курси валют та їх коди станом на дату виникнення заборгованості, що є окремою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 та підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIIІ (далі також - Закон №2473-VIII).

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

Згідно статті 1 Закону №2473- VIII валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно з частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частиною другою статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону №2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Згідно частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Частиною восьмою статті 13 Закону №2473 передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02.01.2019 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5), яке визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Так, згідно пункту 142 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями) (далі - Постанова №18) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Згідно пункту 144 Постанови №18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Згідно пункту 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі Інструкція №7), Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно пункту 9 Інструкції № 7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Із матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві під час перевірки встановлено порушення ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» частини першої та третьої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, в частині дотримання законодавчо встановлених строків розрахунків по імпортному контракту № AL20201127/1 від 27.11.2020, укладеним з «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) з порушенням граничного строку розрахунків за періоди визначені у додатку 3 до податкового повідомлення-рішення, що виникли у проміжок часу з 06.11.2023 по 21.05.2024.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вимогами пункту 7 статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження, зарахування грошових коштів на резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом міжнародним комерційним арбітражем.

Отже, враховуючи приписи пункту 7 статті 13 Закону № 2473-VIIІ колегія суддів зауважує, що пеня за порушення строків розрахунку за зовнішньоекономічними договорами не нараховується у період з дня прийняття позовної заяви до розгляду судом.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» 24.05.2024 подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву від 24.05.2024 про стягнення з контрагента (нерезидента) «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) заборгованості за контрактом № AL20201127/1 від 27.11.2020 в сумі 649 882,55 Євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 відкрито провадження у справі №910/6434/24 за позовом ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» до Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що датою прийняття позову до розгляду вважається дата надходження позовної заяви ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» до Господарського суду міста Києва, зокрема, 24 травня 2024 року.

Тобто, Господарським судом міста Києва прийнято до розгляду позов резидента про стягнення з нерезидента боргу, який виник внаслідок недотримання нерезидентом строку сплати боргу за повернення валютної виручки, що в розумінні частини 7 статті 13 Закону №2473 є підставою для зупинення нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як було встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами у справі, порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків по експортному контракту встановлено за період з 06.11.2023 по 23.05.2024.

Таким чином, доводи апелянта щодо ненарахування пені у зв`язку із стягненням заборгованості з контрагента у судовому порядку є помилковими, оскільки вказана пеня не підлягає нарахуванню лише у період з дня пред`явлення позову і до вирішення спору по суті.

Щодо доводів апелянта про не вірний розрахунок пені з огляду на неправильно зазначені строки нарахування пені та коди валют, а також офіційні курси валюти, зазначені у такому розрахунку, встановлені Національним банком України на день виникнення порушення граничного строку розрахунку за операціями резидентів з експорту товарів, колегія суддів зазначає таке.

Як зазначалося вище, згідно пунктом 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості

На виконання умов експортного контракту № AL20201127/1 від 27.11.2020, згідно з наданими до перевірки митними деклараціями, за період, що перевірявся, ТОВ «Броварський алюмінієвий завод» відвантажено товар (профіль алюмінієвий, фурнітура, профільовані полімерні вироби тощо) компанії-нерезиденту «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) на загальну суму:

- 265 188,89 дол. США (еквів. 9 064 119,60 грн.),

- 28 031 874,04 Євро (еквів. 977 287 701,19 грн.).

Валютні кошти від нерезидента «Alumeta Trading sp.z.o.o.» (Польща) надійшли на рахунок на загальну суму 265 188,89 дол. США (еквів. 9193532,32 грн.), суму 27 385 490,49 Євро (еквів. 968446901,00 грн.) з порушенням граничних строків надходження валютної виручки (згідно додатку 2 до акта перевірки).

Згідно додатку 2 до акта перевірки:

1) У дол. США сальдо на початок перевірки 0,00 грн., сальдо на кінець перевірки 0,00 грн., у тому числі з порушенням граничних строків надходження валютної виручки 06.11.2023 на суму 24 625,23 дол. США.

2) У євро - сальдо на початок перевірки 0,00 грн., сальдо на кінець перевірки 0,00 грн., у тому числі з порушенням граничних строків надходження валютної виручки, а саме: 27.11.2023 33184,01 євро, 25.12.2023 59 683,34 євро, 26.12.2023 125900,70 євро, 27.12.2023 206313,52 євро, 30.12.2023 209260,34 євро, 02.01.2024 222640,28 євро, 09.01.2024 151470,34 євро, 10.01.2024 227849,46 євро, 13.01.2024 298534,96 євро, 16.01.2024 368464,96 євро, 17.01.2024 432515,44 євро, 28.01.2024 322450,14 євро, 31.01.2024 316191,58 євро, 03.02.2024 36925,60 євро, 07.02.2024 296729,58 євро, 13.02.2024 135649,74 євро, 14.02.2024 205077,54 євро, 24.04.2024 102761,50 євро, 27.04.2024 163870,02 євро, 28.04.2024 322082,92 євро, 23.05.2024 57440,09 євро.

Розрахунки пені були здійснені наступним чином:

25.12.2023 перший день порушення граничного строку розрахунку на суму 59683,34 євро.

Станом на 25.12.2023 курс Євро НБУ 41,3753.

05.01.2024 зараховано було кошти в сумі 31000,00 євро. Тобто, період порушення граничних строків розрахунків за період 25.12.2023 по 05.01.2024 по курсу 41,3753 грн. Проте, оскільки заборгованість залишилася, а саме: 59683,34 31000,00 = 28683,34 євро.

- 08.01.2024 зараховано кошти в сумі 135000,00 Євро.

Тобто, період порушення граничних строків розрахунків за період 06.01.2024 по 08.01.2024 залишається (день виникнення заборгованості) по курсу 41,3753.

Колегія суддів вважає вірними розрахунки пені та застосування курсів валют контролюючим органом, оскільки заборгованість у вказані періоди повністю не погашалася, курс валют застосовувався станом на дату виникнення даної заборгованості, та продовжувався застосовуватися до повного погашення заборгованості.

Також, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що в розрахунку пені не вірно вказано коди валюти, а саме замість коду валюти Доларів США вказано код валюти Євро, та навпаки, з огляду на наступне.

Як вбачається із розрахунку пені до грошових розрахунків за контрактом у доларах США застосовано курс валют у Доларах США, до грошових розрахунків за контрактом у Євро застосовано курс валют у Євро, що не заперечується і самим позивачем.

Отже, колегія суддів вважає, що технічні недоліки в розрахунку до податкового повідомлення-рішення, а саме не вірне зазначення коду валюти (при вірному курсу, який відповідає курсу євро та долару США у відповідні періоди) не є підставою для скасування такого рішення, оскільки зміст та суть правопорушення залишаються обґрунтованими і підтвердженими.

Крім вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити і про форс-мажорні обставини, які могли б бути причиною порушення граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України.

Так, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22, який говорить про те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.

Верховний Суд також неодноразово зазначав (постанови від 05.12.2023 у справі №917/1593/22, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22, від 19.08.2022 у справі №908/2287/17), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної Торгово-промислової палати. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постановах від 05.10.2023 у справі №520/14773/21, від 19.08.2022 у справі №818/2429/18, від 17.06.2020 у справі №812/677/17, від 03.09.2019 у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

При цьому, наявність сертифіката (висновку, довідки), виданого Торгово-промисловою палатою, не є беззаперечним та єдиним доказом, що підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас, необхідним є дослідження саме сукупності доводів і доказів, якими заінтересована особа обґрунтовує вплив форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на можливість виконання нею, зокрема, вимог валютного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору № AL20201127/1 від 27.11.2020 щодо виникнення та закінчення дії форс- мажорних обставин.

Колегія суддів звертає увагу, що носієм доказової інформації щодо обставин виявленого порушення є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом за результатом перевірки (акти, довідки ), передбачені Податковим кодексом України.

У спірному випадку, з акта перевірки, який є носієм доказової інформації (доказової бази), вбачається, що документального підтвердження невиконання умов зовнішньоекономічного контракту через дію форс-мажорних обставин позивачем до перевірки не надано. Не надано доказів надання таких документів і під час розгляду заперечень на акт та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на відсутність відомостей на підтвердження здійснення претензійної роботи позивача до нерезидента до проведення перевірки в розумінні частини 7 статті 13 Закону №2473-VIIІ.

Колегія суддів наголошує, що діючи на власний ризик в межах умов контракту, позивач не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, врахувавши ризики їх недодержання іншою стороною через обставини, що склались.

Більше того, позивач мав право звернутись у встановленому порядку до уповноваженої установи з питань неналежного виконання контрагентом зобов`язання за контрактом, проте цього не зробив. Крім того, позивач не звернувся до уповноважених органів для отримання офіційного документу на підтвердження наявності форс-мажорних обставин, що обумовили несвоєчасне виконання зовнішньоекономічного контракту, а тому колегія суддів вважає, що контролюючим органом правомірно нарахована відповідна пеня.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 05.07.2024 № 2 та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши вказані вище та всі інші доводи та аргументи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 20.11.2025.