Справа № 420/29041/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/29041/25
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Дата і місце ухвалення 02.09.2025р., м.Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенко О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення від 28.11.2024 року № Е263792 (яке зареєстроване в автоматичному режимі 28.11.2024 року за № 22878 у Білгород-Дністровському районному відділі поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області) про вчинення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками Національної поліції до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «ОБЕРІГ»), інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (мобільного застосунку «РЕЗЕРВ +») інформації про вчинення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками Національної поліції до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області (у разі потреби до інших органів Національної поліції), повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як такого, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (та іншого чинного законодавства України);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «ОБЕРІГ»), інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (мобільного застосунку «РЕЗЕРВ+») інформацію про вчинення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками Національної поліції до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій;

- зобов`язати Білгород-Дністровський районний відділ поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області виключити з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інших баз Національної поліції інформацію:

яка була внесена на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2024 № Е263792, та інших звернень про вчинення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій;

про повідомлення, яке зареєстроване в ІП ЄО 01.12.2024 за № 23516 зі служби 102 про те, що 01.12.2024 о 10:55 за адресою: Тимирязева, буд. 21, було виявлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), як особу, що порушує статті 210-210-1 КУпАП.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі ч. 5 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт не погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами. Апелянт вказував на те, що підставою виникнення спірних правовідносин з Відповідачем № 1 є внесення відомостей до ЄДРПВР (система «ОБЕРІГ»), ІКС «ІПНП», електронного кабінету ПВР (РЕЗЕРВ+) щодо апелянта про порушення ним правил військового обліку, а підставою виникнення спірних правовідносин з Відповідачем № 2 є отримання звернення Відповідача № 1 від 28.11.2024 № Е263792 про необхідність адміністративного затримання/доставки апелянта для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що частина позовних вимог підсудна окружному адміністративному суду, а інша частина - місцевому загальному суду, як адміністративному.

На думку позивача, предметом даної справи є публічно-правовий спір із суб`єктами владних повноважень, а саме визнання протиправними дій відповідачів. При цьому позивач вважає, що лише заявлений обсяг позовних вимог може захистити права апелянта, адже підставою звернення до суду було протиправні дії відповідачів, що виникають з одних і тих самих правовідносин, а відповідачі мають взаємні обов`язки по цій справі. На думку позивача роз`єднання позовних вимог/розгляд їх різними судами буде порушенням закону, а також не призведе до ефективного захисту прав апелянта.

Крім того апелянт у поданій апеляційній скарзі вказував на те, що стаття 286 КАС України передбачає вичерпний перелік рішень, які може ухвалити місцевий загальний суд як адміністративний за результатом розгляду справи. Водночас дана стаття не містить варіантів рішення суду у випадку оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а тому позивач вважає, що місцевий загальний суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Також апелянт посилався на те, що у матеріалах справи відсутні докази наявності адміністративної справи або прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

З огляду на викладене апелянт вважає, що позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення, поданими доказами і підсудні Одеському окружному адміністративному суду.

Також в апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що заходи забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення чітко регламентовані ст. 260 КУпАП, і їх перелік є вичерпним, водночас оскаржувані апелянтом дії суб`єкта владних повноважень до перелічених заходів не відносяться, а тому в силу ст. 260 КУпАП такими заходами вважатися не можуть.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року і направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень ст. 311 та 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на те, що в даному випадку позивачем в одній позовній заяві об`єднані декілька позовних вимог заявлених до двох відповідачів. При цьому суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, оскільки підставою виникнення спірних правовідносин з ІНФОРМАЦІЯ_3 є внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «ОБЕРІГ»), інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (мобільного застосунку «РЕЗЕРВ +») щодо позивача про порушення правил військового обліку, а підставою виникнення спірних правовідносин з Білгород-Дністровським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області є отримання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.11.2024 № Е263792.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушені правилами об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Крім того суд першої інстанції вказав на те, що оскільки позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, щодо яких законом визначена підсудність різним судам, то правових підстав для їхнього роз`єднання в окремі провадження немає.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія судів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

В свою чергу за положеннями пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст. 169 КАС України).

Частиною 1 статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 172 КАС України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172 КАС України).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (ч. 5 ст. 172 КАС України).

Згідно ч. 6 ст. 172 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Слід зазначити, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога позивача, як заінтересованої особи та зміст порушеного права і характер правопорушення, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

В свою чергу об`єднання кількох позовних вимог в одне провадження недоцільне в тих випадках, коли позовні вимоги виникають з різних правовідносин, врегульованих різними галузями права, і спрямовуються на досягнення різної мети.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Умовою об`єднання позовів до кількох відповідачів в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову одного позивача до кількох відповідачів, спільність підстав позову, прав і обов`язків відповідачів та процесуальна доцільність.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в даному випадку позивач, звертаючись до суду першої інстанції з адміністративним позовом, оскаржує дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій; дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «ОБЕРІГ»), інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (мобільного застосунку «РЕЗЕРВ+») інформації про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій.

Похідними від цих основних вимог є вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області (у разі потреби до інших органів Національної поліції), повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (та іншого чинного законодавства України), а також зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система «ОБЕРІГ»), інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста (мобільного застосунку «РЕЗЕРВ+») інформацію про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій.

Крім того позивачем була заявлена позовна вимога до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області, а саме вимога зобов`язати відповідача виключити з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інших баз Національної поліції інформацію, яка була внесена на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.12.2024 № Е263792, та інших звернень про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП, та оголошення його у розшук, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій; про повідомлення, яке зареєстроване в ІП ЄО 01.12.2024 за № 23516 зі служби 102 про те, що 01.12.2024 о 10:55 за адресою: Тимирязева, буд. 21, було виявлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), як особу, що порушує статті 210, 210-1 КУпАП.

Вказана вимога безпосередньо пов`язана із вимогами, пред`явленими до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки внесення до реєстрів та баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС інформації про осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є наслідком звернення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до органів Національної поліції, в даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою адміністративного затримання/доставки позивача до ТЦК та СП, про оцінку правомірності якої і просить позивач.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою звернення до суду став виявлений позивачем факт оголошення його на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 у розшук, як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП, з вимогою адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення інших дій, а також внесення вказаної інформації у відповідні реєстри та інформаційно-телекомунікаційні системи, тоді як, на думку позивача, підстави для оголошення його у розшук, а також адміністративного затримання/доставки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутні.

Зі змісту позовних вимог слідує, що протиправні, на думку позивача, дії ІНФОРМАЦІЯ_6 призвели до порушення прав та інтересів позивача та стали підставою для вчинення і іншим відповідачем у справі Білгород-Дністровським районним відділом поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області дій, з якими не погоджується позивач, та які створили для нього негативні наслідки.

Слід зазначити, що статтею 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні положення містить пункт 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, згідно з яким керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_7 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також пунктом 16 зазначеного Порядку № 560 передбачено, що керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації) організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Крім того забезпечують внесення до реєстрів та баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, інформацію про осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки; повідомляють районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення протягом 30 календарних днів до такого центру осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином з урахуванням вказаного вище правового регулювання, зважаючи на те, що внесення підрозділами поліції певних відомостей про особу, в даному випадку про позивача у справі, до реєстрів та баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, здійснюється саме на підставі звернення районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, дії щодо направлення якого оскаржуються позивачем у даній справі, а спірні правовідносини виникли внаслідок конкретного юридичного факту, який є причиною для настання юридичних наслідків, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги пов`язані підставою виникнення, у зв`язку з чим ці позовні вимоги доцільно розглядати в межах однієї справи.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилався на те, що переважна більшість звернутих до ІНФОРМАЦІЯ_1 позовних вимог стосується правовідносин, які виникли з приводу ведення обліку військовозобов`язаних, що віднесено статтею 20 КАС України до підсудності окружних адміністративних судів, а позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Одеській області - правовідносин з приводу дій цього суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, щодо яких законом визначена підсудність різним судам, а у випадку роз`єднання позовних вимог відповідний спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідачів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності буде знаходитись на розгляді суду, якому такий спір не підсудний.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Зміст позовної заяви свідчить про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються, оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, та направлені на захист порушеного саме в публічно-правових відносинах права позивача.

При цьому із заявленої до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області позовної вимоги вбачається, що в даному випадку позивачем не оскаржуються дії цього відповідача, які б були пов`язані із притягненням його до адміністративної відповідальності.

Позивачем пред`явлено до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Одеській області позовну вимогу про виключення певних відомостей щодо себе з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інших баз Національної поліції, ведення яких належить до управлінських функцій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, а тому така позовна вимога підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Враховуючи зазначене колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав вважати, що в даному випадку позивачем у позовній заяві були об`єднані вимоги, щодо яких законом визначена підсудність різним судам.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції в даному випадку були відсутні підстави для повернення ОСОБА_1 позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Згідно ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наслідком апеляційного перегляду справи колегія суддів констатує, що оскаржувана ухвала не відповідає встановленим у статті 242 КАС України критеріям законності та обґрунтованості, оскільки постановлена судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому, на підставі ст. 320 КАС України, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 р. підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 325, 327 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року скасувати, а справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук