Справа № 305/3044/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/3044/25
Провадження по справі 2-а/305/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника позивача Вибіцького К.Є.

представника відповідача Савуляка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вибіцький Кіріл Євгенович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №1077 від 12.05.2025 про адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вибіцький Кіріл Євгенович, звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №1077 від 12.05.2025 про адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позов мотивував тим, що 12.05.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 була складена Постанова №1077 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно даної постанови 16.03.2025 ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені в повістці 2748081 від 28.02.2025, яка була надіслана засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта». Як вбачається з Постанови, відповідно до повістки ОСОБА_1 мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2024 о 14:00 для уточнення даних. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що він не був повідомлений про необхідність з`явитись, оскільки згідно оскаржуваної Постанови 15.03.2025 лист з повісткою був повернутий відправнику ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) оскільки адресат ( ОСОБА_1 ) був відсутній за вказаною у листі адресою, що підтверджується довідкою Ф 20 від 11.03.2025. У відповідності до оскаржуваної Постанови, 16.01.2025 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим на думку Відповідача порушив вимоги ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі вищевикладеного начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн. 00 коп. Постанова набрала законної сили 22.05.2025. В подальшому, 07.08.2025 головним державним виконавцем Рахівського відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Булеца Надією Владиславівною на підставі оскаржуваної постанови було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78795826, за якою було постановлено стягнути з ОСОБА_1 34 000 грн. штрафу. Пізніше, 11.08.2025 державним виконавцем Рахівського ВДВС була винесена постанова про арешт коштів боржника. Проте, оскаржувана Постанова є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального законодавства та підлягає скасуванню з огляду на нижчевикладене. Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок). Отже, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день проставляння відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку) особи вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки). Як вбачається з оскаржуваної Постанови, Відповідачем зазначені абсолютно різні дати коли саме ОСОБА_1 мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі повістки № 2748081 від 28.02.2025. Так, Відповідач спочатку зазначав, що ОСОБА_1 мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2024, а пізніше Відповідач вже зазначив, що ОСОБА_1 не з`явився до Рахівського РТЦКСП 16.01.2025. За таких обставин не зрозуміло коли саме ОСОБА_1 мав з`явитись за повісткою - 16.03.2024 чи 16.01.2025. Якщо датою з`явлення в повістці є 16.03.2024 чи 16.01.2025, то це свідчить про протиправні дії Відповідача, оскільки Відповідач не мав права надсилати повістку на виклик про явку ОСОБА_1 на число, яке вже минуло, адже така повістка була надіслана Відповідачем 28.02.2025, що підтверджується оскаржуваною Постановою. Якщо ж ОСОБА_1 16.03.2024 чи 16.01.2025 викликався іншими повістками, то в такому випадку Відповідач тим більше не міг виносити Постанову на підставі старих повісток, а мав винести Постанову на підставі повістки, яка була надіслана ОСОБА_1 28.02.2025. Не зазначення дати, на яку ОСОБА_1 викликався за повісткою 28.02.2025 свідчить про порушення Відповідачем ст. 283 КУпАП за якою Відповідач мав зазначити детальний опис обставин справи. Також не зрозуміло на підставі яких документів ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2024 та 16.01.2025 і чи мають відношення ці дати до повістки № 2748081. За таких обставин вбачаються правові підстави для скасування Постанови оскільки, якщо повістка № 2748081 містила дати виклику 16.03.2024 чи 16.01.2025, то в такому випадку вбачається протиправність дій Відповідача оскільки Відповідач не мав права зазначати в повістці дати явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вже минули. Натомість, якщо в Повістці № 2748081 була зазначена інша дата, ніж 16.03.2024 та 16.01.2025, то незазначення цієї дати в Постанові свідчить про порушення Відповдачем ст. 283 КУпАП за якою Відповідач мав зазначити детальний опис обставин справи. Це пояснюється тим, що приховавши встановлену дату явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач таким чином може приховувати строки пропуску притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Це може бути грубим порушенням норм чинного законодавства та може слугувати безпідставними діями Відповідача щодо незаконного притягнення ОСОБА_1 до адіимінстративної відповідальності. Також, просив суд звернути увагу, що згідно абз. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Як вбачається з оскаржуваної Постанови, Відповідачем не зазначені відомості, які б свідчили про те чи викликався ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Відсутність даних відомостей у Постанові свідчить про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся та не викликався на розгляд справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням абз. 1 ст. 268 КУпАП та в свою чергу є підставою для скасування Постанови.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо складання Постанови №1077 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАПвід 12.05.2025 відносно ОСОБА_1 та скасувати Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1077 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАПщодо ОСОБА_1 .

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 05.09.2025 призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України.

Від представника відповідача С. Руського надійшов відзив на позов, який обґрунтовано наступним.

Позивачем пропущений строк для оскарження постанови № 1077 від 12.05.2025р. року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Посилання представника Позивача на те, що Позивачу був необхідний якісь строк для звернення до адвоката неможна прийняти. Громадянин ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно до повістки № 2748081 від 28.02.2025 року, надісланої засобами поштового зв`язку, за якою йому належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2025 року о 14:00 годині, для уточнення даних, номер поштового відправлення № 936. Вищевказана повістка була йому надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та повернута відправнику оператором поштового зв`язку 15.03.2025 року як адресат відсутній за вказаною адресою, відповідно до довідки Ф.20 про причини повернення поштового відправлення від 11.03.2025р. Своєю неявкою ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч. 1 та абз. 7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (зі змінами та доповненнями), які визначають, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Тобто, своїми діями та бездіяльністю, громадянин ОСОБА_1 скоїв правопорушення прямо передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, оскільки не не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом. Висловлювання Позивача відносно відсутності доказів скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не можна прийняти, оскільки саме відсутність його за адресою, яку вказав саме Позивач і є доказом того, що ОСОБА_1 не знаходився за адресою, вказаною їм особисто. Цей факт підтверджений довідкою АТ «Укрпошта» ф. 20 від 26.01.2025р. Посилання представника Позивача на те, що у тексті Постанові № 1017 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП є помилка, а саме у другому абзаці замість «16.03.2025» стоїть «16.01.2025», неможна прийняти, оскільки в абзаці першому даної Постанови чітко зазначено, що Позивач повинен був прибути 16.03.2025 року, окрім цього вказаний час прибуття 14:00, також у матеріалах справи наявна надіслана позивачу повістка №2748081 з зазначеною вимогою прибуття 13.03.2025 року, що позивачем проігнорована. Отже, громадянин ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі викладеного просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити у повному обсязі; судові витрати залишити за позивачем.

Від представника позивача адвоката Вибіцького К.Є. надійшла відповідь на відзив ,яка обґрунтована наступним.

Суд має критично відноситись до тверджень Відповідача, що він надсилав ОСОБА_1 повістку. Відповідач до відзиву додає конверт із номером поштової накладної №936 від 28.02.2025 разом з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення, згідно якого начебто до листа було вкладено повістку №2748081. Проте, існують розумні сумніви в тому, що лист з поштовою накладною №936 від 28.02.2025 містив повістку №2748081. По-перше, Відповідач не надає саму накладну, яка б підтверджувала факт направлення ОСОБА_1 повістки на виклик до Відповідача. По-друге, факт направлення повістки є спірним з огляду на нижчевикладене. У відповідності до абз. 1 п. 58 Постанови КМУ №270 під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Відповідно до абз. 2 п. 58 Постанови КМУ №270 дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Але штемпель, який міститься на доданому Відповідачем конверті, є нечитабельним у зв`язку із чим неможливо достеменно точно стверджувати коли саме цей лист був отриманий АТ Укрпошта. У зв`язку із цим є сумніви в тому, що наданий Відповідачем лист є саме тим листом, який містив повістку №2748081 та був направлений ОСОБА_1 28.02.2025. В порушення Наказу Публічного акціонерного товариства Укрпошта №507 від 25.04.2017 (зі змінами) яким затверджено порядок пересилання відправлень Укрпошта Стандарт, опис, який надає Відповідач, як на підтвердження направлення повістки не містить, а ні підпису відповідальної особи ОПЗ, а ні відбитку календарного поштового штемпеля. Вищевикладене викликає сумніви про те, що ОСОБА_1 дійсно викликався Відповідачем повісткою №2748081 оскільки немає достеменних документів, які б належним чином підтверджували факт направлення повістки, а надані документи не містять штемпелю із датою прийняття листа та підпису представника ОПЗ. Відсутність на описі підпису представника ОПЗ свідчить про те, що вміст конверта з накладною №936 не перевірявся, а отже немає достеменних підстав вважати, що відправлення з накладною №936 дійсно містило повістку №2748081. Враховуючи відсутність підпису представника ОПЗ на описі, а також відсутність календарного поштового штемпеля, твердження Відповідача про направлення повістки на виклик ОСОБА_1 є сумнівними. За таких обставин існують розумні сумніви в тому, що у ОСОБА_1 дійсно виник обов`язок з`явитись за спірною повісткою до Відповідача. По-третє, Відповідач не складав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не викликав його на розгляд адміністративної справи, як і не інформував останнього про результат розгляду справи. Відповідач, як на підтвердження інформування Терешко В.В. про факт винесення Постанови, у відзиві на позовну заяву додає лист №2613 від 13.05.2025. Проте, Відповідач не надає доказів направлення Постанови, що свідчить про те, що Відповідач фактично Постанову ОСОБА_1 не направляв. До того ж, Відповідач у листі №2613 від 13.05.2025 зазначає, що інформує ОСОБА_1 про винесену Постанову, яка була винесена на підставі повістки, яка направлялась 04.03.2025. Натомість, на поштовому конверті з накладною №936, яка зі слів Відповідача підтверджує факт надсилання повістки, зазначається дата направлення 28.02.2025. Ця сама дата подання (28.02.2025) зазначена на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення Ф. 119. У зв`язку із цим, якщо вірити листу №2613 від 13.05.2025 Відповідача, за яким вбачається, що повістка направлялась 04.03.2025, не є зрозумілим який саме документ направлявся ОСОБА_1 за накладною №936, та який номер накладної, яка б підтверджувала направлення Відповідачем повістки 04.03.2025. Також, Відповідач не надає доказів виклику ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи, що є порушенням абз. 1 ст. 268 КУпАП. На підставі вищевикладеного, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, тягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Представник позивача Вибіцький К.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Савуляк В.В. в судовому засіданні позовну заяву не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що згідно до повістки №2748081 від 28.02.2025 року, надісланої засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2025 року о 14:00 годині для уточнення даних.

Відповідно до опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №936 ОСОБА_1 було направлено повістку №2748081 від 28.02.2025 на адресу зареєстрованого місця проживання позивача.

Згідно довідки Ф.20 про причини повернення поштового відправлення №936, датою відбитку поштового календарного штемпеля зазначено «11.03.2025», причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Аналогічна інформація міститься і в трекінгу відправлень Укрпошти, відповідно до якого поштове відправлення №936 повернено 11.03.2025 року відправнику за відсутністю адресата за вказаною адресою.

Як вбачається з постанови №1077 від 12.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, на громадянина ОСОБА_1 постановлено накласти штраф у сумі 17 000 гривень та встановлено, що останній «16.03.2025 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з повісткою №2748081 від 28.02.2025, яка була надіслана засобами поштового зв`язку, номер поштового відправлення №936, за якою йому належало з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.03.2024 о 14:00 для уточнення даних. Вказана повістка була йому надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та повернута відправнику оператором поштового зв`язку 15.03.2025 року адресат відсутній за вказаною адресою згідно довідки Ф.20 від 11.03.2025 року.»

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо порушень правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 , останній не прибув вчасно до ТЦК та СП, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до листа вих. 2613 від 13.05.2025 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_2 про те, що у зв`язку з тим, що відсутня інформація про причини неявки останнього за повісткою для уточнення даних, надсилається постанова про по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої накладено стягнення у сумі 17 000 грн.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 р. №154 (далі - Положення № 154), - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ.

У розумінні ст.1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24 лютого 2022 р., оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду даної справи).

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також у ст. 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Аналогічне передбачено у п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Також цією статтею передбачено, що має бути зазначено у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; місце, день і час явки за викликом; підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки).

Згідно із положеннями п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Положеннями п.п.2 п. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи відповідачем долучено докази на підтвердження факту надсилання повістки ОСОБА_1 на 16.03.2025 на 14 годину за адресою: АДРЕСА_1 та повернення її 11.03.2025 у зв`язку із неврученням через відсутність адресата.

Тобто, у даному випадку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання є днем вручення повістки про виклик до ТЦК та СП.

Також суд зауважує, що жодних поважних причин неприбуття, визначених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 не вказує, а факт неотримання повістки та проставлення відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо зазначення у постанові №1077 від 12.05.2025 року різних дат 16.01.2025 замість 16.03.2025, коли саме ОСОБА_1 мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вважає зазначення цих дат суто механічною опискою.

Також необґрунтованими є посилання на те, що штемпель, який міститься на доданому Відповідачем конверті, є нечитабельним, у зв`язку із чим неможливо достеменно точно стверджувати коли саме цей лист був отриманий АТ Укрпоштою, оскільки зазначене спростовується трекінгом Укрпошти по номеру відправлення №936, де видно, що відправлення прийнято 04.03.2025 року.

Посилання представника позивача на те, що викликає сумніви той факт, що ОСОБА_1 дійсно викликався Відповідачем повісткою №2748081, оскільки немає достеменних документів, які б належним чином підтверджували факт направлення повістки, суд вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, вищезазначена повістка відправлена засобами поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання відповідача. На лицьовому боці відправлення зазначені штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові, адреса громадянина, якому надсилається повістка (Форма 119). В описі вкладення (Форма 107 П) зазначено інформацію про номер поштового відправлення, власне ім`я та по батькові, адресу громадянина, якому надсилається поштове відправлення, поштова адреса отримувача, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище начальника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо можливого невиконання оператором поштового зв`язку Правил надання послуг поштового зв`язку (опис не містить підпису відповідальної особи ОПЗ, відбитку календарного поштового штемпеля) суд зазначає, що відповідно до Положення про ТЦК та СП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не уповноважені здійснювати доставку поштової кореспонденції. Чинним законодавством не передбачено обов`язку відповідача перевіряти виконання оператором поштового зв`язку вказаних Правил.

Таким чином, суд вважає, що в силу вищевказаних норм позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №2748081 від 28.02.2025, оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причин його неприбуття, та у зв`язку з чим він допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд доходить висновку, що відповідачем обґрунтовано з дотриманням вимог чинного законодавства, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, визнано винуватим ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.139 КАСУ слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, ст. 55 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, керуючись ст.ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вибіцький Кіріл Євгенович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №1077 від 12.05.2025 про адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Судові витрати понесені на сплату судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.11.2025.

Суддя: В.Е.Ємчук