Справа № 372/2999/25
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2999/25
Провадження 6-а-8/25
ухвала

Іменем України

04 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Таценка М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білецької Наталії Степанівни про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із заявою, у якій просить: змінити спосіб виконання рішення Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/2999/25, а саме: стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі № 372/2999/25 по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., а всього: 7 484,48 грн., у зв`язку з визнанням протиправною та скасування постанови № 1454 від 13.05.2025 року, що була винесена ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП); винести відповідну ухвалу суду про зміну способу виконання рішення Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/2999/25 та, відповідно, видати виконавчий лист.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 11.07.2025 року Обухівським районним судом Київської області у справі № 372/2999/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ухвалено рішення, яким позов задоволено в повному обсязі, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову № 1454 від 13.05.2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - полковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., а всього 7 484,48 грн.

23.07.2025 року відповідач подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду на вказане вище рішення суду, при цьому, не сплатив судовий збір і просив суд відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що відповідач не є окремою юридичною особою, що також підтверджується наступним: ІНФОРМАЦІЯ_6 у своїй діяльності керується постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, якою затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, за яким ІНФОРМАЦІЯ_7 є відокремленим підрозділом, не має самостійного балансу та не має реєстраційних рахунків в органах казначейства.

Ухвалою від 02.09.2025 року Шостий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу відповідачу у зв`язку з не усуненням недоліків, а саме, несплатою судового збору.

28.08.2025 року на адресу позивача надійшов лист від Головного управління державної казначейської служби України у Київській області про повернення виконавчого листа, виданого Обухівським районним судом Київської області від 20.08.2025 року у справі № 372/2999/25, без виконання на підставі пп 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Головне управління державної казначейської служби України у Київській області повідомило, що зазначений ідентифікаційний номер ЄДРПОУ боржника «09791049» не належить жодному клієнту, що знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні в Головному управлінні казначейства.

Відповідно до п. 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах казначейства.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, незважаючи на те, що боржник не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_8 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у спорі, пов`язаному із скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, рішення суду у цій справі не може бути виконано способом, встановленим у ньому, оскільки відповідач є структурним підрозділом окремої юридичної особи публічного права та не має самостійного балансу та реєстраційних рахунків в органах казначейства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні в ГУ ДКС України у Київській області (має відкриті рахунки та є розпорядником бюджетних коштів) як юридична особа публічного права.

Отже, з метою виконання судового рішення у даній справі необхідно змінити спосіб його виконання, а саме, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі № 372/2999/25 по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., а всього: 7 484,48 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 159-161, 378 КАС України заявник звернувся до суду з указаною заявою.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник заявника подав до суду заяву, у якій просить розглянути заяву про зміну способу виконання рішення суду в порядку та строки, передбачені ст. 378 КАС України, та повідомити про місце, дату та час розгляду заяви.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 2 ст. 378 цього Кодексу неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2025 року у справі № 372/2999/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову № 1454 від 13.05.2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - полковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесенні судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., а всього 7 484,48 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2025 року у справі № 372/2999/25 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2025 року повернуто особі, яка її подала, оскільки відповідачем не усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме, не надано до суду документ про сплату судового збору.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 28.08.2025 року № 4-06-06/5841 повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому, Головне управління Казначейства повернуло виконавчий лист, виданий Обухівським районним судом Київської області від 20.08.2025 року у справі № 372/2999/25, без виконання на підставі пп 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, оскільки наданий виконавчий документ оформлено з порушенням вимог, зокрема, вказаний ідентифікаційний номер ЄДРПОУ боржника «09791049» не належить жодному клієнту, що знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні в Головному управлінні казначейства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 378 цього Кодексу за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим, за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження. Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Законодавцем не визначено конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлено критерії для їх визначення, надаючи суду можливість в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи, і такими підставами є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений ст. 16 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2025 року у справі № 372/2999/25, заявник посилається на те, що Головне управління державної казначейської служби України у Київській області повернуло виконавчий лист, виданий Обухівським районним судом Київської області від 20.08.2025 року у цій справі, без виконання, оскільки ідентифікаційний номер ЄДРПОУ відповідача (боржника) не належить жодному клієнту, що знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні в Головному управлінні казначейства; при цьому, боржник не має самостійного балансу та реєстраційних рахунків в органах казначейства. Отже, заявник вважає, що наявні підстави для зміни способу виконання судового рішення, стягнувши з ІНФОРМАЦІЯ_8 , структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні в ГУ ДКС України у Київській області (має відкриті рахунки та є розпорядником бюджетних коштів) як юридична особа публічного права, за рахунок бюджетних асигнувань на користь заявника (позивача) понесені судові витрати у справі № 372/2999/25 зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Так, відповідно до п. 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У постанові Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі №522/22225/21 міститься висновок, що аналіз наведеної правової норми свідчить, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому визначення суб`єкта владних повноважень міститься у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Отже, незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З огляду на зазначені висновки, з урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_5 є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у даній справі, отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, зокрема, прийнятих судами, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Згідно з п. 2 цього Порядку безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 3 цього Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За змістом п. 26 вказаного Порядку судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Згідно з абз. 5 п. 28 вказаного Порядку визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Відповідно до п. 29 зазначеного Порядку у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Разом з тим, суд наголошує, що Верховий Суд у постанові від 03.07.2018 року у справі № 910/13057/16 висловив правовий висновок щодо безумовності обов`язку органів Держказначейства щодо виконання рішень суду про стягнення коштів. Такий обов`язок не може залежати від наявності в органах казначейської служби відкритих рахунків, натомість у випадку їх відсутності стягнення може відбуватися за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 200/4120/19-а міститься висновок, що управління органу казначейства є встановленою Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком № 845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів, зокрема місцевого бюджету, визначено Порядком № 845, за положеннями якого безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України. З огляду на ці обставини, Верховний Суд зазначив, що орган казначейства повинен вживати всіх заходів по виконанню рішення суду, встановлених Порядком № 845.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за наведеного вище правового регулювання обставини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для зміни способу виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2025 року у справі № 372/2999/25 у визначений заявником спосіб, а саме, шляхом стягнення судових витрат з ІНФОРМАЦІЯ_8 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , оскільки у такий спосіб виконання судового рішення в частині стягнення судових витрат обов`язок з виконання судового рішення фактично покладається на іншого суб`єкта владних повноважень, що фактично змінює рішення суду по суті, так як у такому випадку фактично здійснюється заміна відповідача (боржника) у справі, а не заміна одного способу виконання іншим, внаслідок чого відбувається безпідставне перенесення майнової відповідальності на іншого суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

З огляду на зазначене, враховуючи, що заявником не доведено обставин, які можуть істотно ускладнити виконання рішення суду або зробити його неможливим, на підставі ст. 139 КАС України, та з урахуванням наведених вище норм права та правових висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 3 ст. 378 КАС України, для зміни способу виконання судового рішення, а відтак, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/2999/25.

Керуючись ст.ст. 5, 139, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Білецької Наталії Степанівни про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя Т.Г. Сташків