Справа № 380/23696/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 рокусправа № 380/23696/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльність,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою № 380/20693/24 від 21.11.2024 суд роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в самостійні провадження, в провадженні цієї справи будуть розглядатися такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання, згідно положень Постанови кабінету міністрів України від 20.03.2022 року №332 «Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» з березня 2024 року;

- поновити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , виплату допомоги на проживання, згідно положень Постанови кабінету міністрів України від 20.03.2022 року № 332 «Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» з березня 2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Сихівському відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Зазначає, що включно до лютого 2024 року на підставі Постанови КМУ № 332 «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» отримував допомогу на проживання у розмірі 3000 грн. щомісяця. Однак починаючи з березня 2024 року виплата допомоги на проживання ВПО припинилася. У зв`язку із цим 28.08.2024 року звернувся із заявою до відповідача про поновлення такої виплати починаючи з 01.03.2024 року, однак відповідач листом фактично відмовив в поновленні виплати допомоги. Вважає таку бездіяльність протиправною, тому звернувся до суду із цим позовом.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою особою та внутрішньо переміщена особа з м. Рубіжне Луганської області, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 , сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку у Сихівському відділі соціального захисту з 04 жовтня 2023 року за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72А навпроти з 01 жовтня 2023 року. 05 жовтня 2024 року Сихівським відділом соціального захисту прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 3000 грн. з 01 жовтня 2023 року. У зв`язку із змінами внесеними з 01.03.2024 року до Порядку № 332, а саме постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб» від 26.01.2024 № 94. Відповідно до вищезазначених змін допомога внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 була виплачена виключно до 01.03.2024. Оскільки, сім`я ОСОБА_1 не належала до категорії осіб, які мають право на її виплату відповідно до пунктів 13-1, 13-2 і 13-4 (крім абзацу четвертого пункту 13-4) цього Порядку, а тому Сихівським відділом соціального захисту їм не продовжено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року. Після 01.03.2024 заява встановленої форми від ОСОБА_1 про надання допомоги на проживання до Сихівського відділу соціального захисту не надходила.

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою з м. Рубіжне Луганської області, та перебуває на обліку у Сихівському відділі соціального захисту з 04 жовтня 2023 року за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72А (а.с. 38).

Рішенням № 51330-23-1 від 05.10.2023 року Сихівського відділу соціального захисту (а.с. 63) ОСОБА_1 було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі Порядку надання допомоги внутрішньо переміщеним особам № 332 у розмірі 3000 грн. починаючи з 01.10.2023 року і виплачувалася по лютий 2024 року включно, що підтверджується відомостями з листа № 260308/2762 від 29.08.2024 (а.с. 40).

28.08.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою довільної форми до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про поновлення йому виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 року (а.с. 43-44).

У відповідь на заяву Сихівський відділ соціального захисту надіслав лист № 260308/2762 від 29.08.2024 (а.с. 40) у якому повідомив ОСОБА_1 та його маму ОСОБА_2 , що «Ви з сином перебуваєте на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Сихівського відділу соціального захисту. Допомога на проживання Вам виплачена по лютий 2024 року включно. Допомога припинена з березня 2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.2024 № 94.

Для продовження надання допомоги на проживання ОСОБА_5 сім`ї на наступний шестимісячний період уповноваженій особі необхідно звернутися до Сихівського відділу соціального захисту або до Центру надання адміністративних послуг із відповідною заявою за умови відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 71, 131- 134 цього Порядку.

Звертаємо ОСОБА_6 увагу, що чоловік не входить до складу сім`ї у разі розірвання шлюбу і не проживання однією сім`єю . В такому випадку його майновий та фінансовий стан не враховується при визначенні права Вашій сім`ї на допомогу.

У разі незгоди з даною відповіддю, відповідно до ст.15 та ст.16 Закону України «Про звернення громадян» Ви маєте право оскаржити її 1 у встановленому законодавством порядку, тобто у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі чи у судовому порядку.»

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (абзац перший частини першої статті 1).

На реалізацію повноважень, наданих ст. 10 Закону № 1706-VII Уряд прийняв постанову від 20 березня 2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою в т.ч. затвердив Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок № 332). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

У преамбулі Постанови № 332 встановлено, що з 1 серпня 2023 р. виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку, затвердженого цією Постановою, продовжується автоматично на один шестимісячний період згідно з Постановою КМ № 709 від 11.07.2023. Виплата допомоги не продовжується особам, що зазначені в абзацах другому-п`ятому пункту 1 Постанови КМ № 709 від 11.07.2023.

Пунктом 5 Порядку № 332 (в редакції від 01.03.2024 року, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам: 1) які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; 2) у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр пошкодженого та знищеного майна) (за технічної можливості), або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 332 особам, які мають право на виплату допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» (Офіційний вісник України, 2023 р., № 69, ст. 3990), та особам/сім`ям, які є отримувачами допомоги відповідно до цього Порядку, та особам, які отримували допомогу та відмовилися від неї та/або яких було знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб, у разі повернення осіб до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, та повторного взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб її виплата може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1-13-4 цього Порядку.

Пункт 13-1 Порядку № 332 передбачає, що виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: 1) особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги; 2) особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально; 3) дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, зокрема таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям і прийомним батькам.

У разі коли особі не було продовжено виплату допомоги автоматично, але вона належить до категорій осіб, визначених абзацами другим - четвертим цього пункту, їй може бути призначено допомогу за заявою.

Іншим членам сім`ї виплата допомоги може бути продовжена на підставі подання заяви на призначення допомоги.

Відповідно до пункту 13-2 Порядку № 332 для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб та інших вразливих категорій осіб» від від 26 січня 2024 р. № 94 встановлено, що:

- виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжується автоматично з 1 лютого 2024 р. на один місяць без додаткового звернення для осіб, у яких у січні 2024 р. закінчився шестимісячний період отримання такої допомоги;

- подання заяви для продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які мають право на її продовження після 1 березня 2024 р. відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418; 2023 р., № 69, ст. 3990), може бути здійснено з 1 лютого 2024 р.;

- допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, які мають на неї право та звернулися за продовженням її виплати з особисто поданою заявою у лютому - квітні 2024 р., призначається і виплачується починаючи з 1 березня 2024 року.

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо припинення з 01.03.2024 виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особо та з 2023 року перебуває на обліку у Сихівському відділі соціального захисту, до лютого 2024 року отримував допомогу на проживання. Внаслідок зміни правового регулювання на підставі Постанови № 94 позивачу з 01.03.2024 року була припинена виплата такої допомоги. Позивач 28.08.2024 року звернувся до Сихівського відділу соціального захисту із заявою про поновлення йому виплати допомоги передбаченої Порядком № 332, однак отримав відповідь у формі листа із роз`ясненням, що позивачу для продовження отримання допомоги слід звернутися до Сихівського відділу соціального захисту або ЦНАПу із відповідною заявою за умови відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1-13-4 цього Порядку № 332.

Так, порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332. Пунктами 13, 13№-134 цього Порядку регулюються випадки первинного призначення допомоги на проживання та автоматичного продовження виплат окремим категоріям ВПО.

У пункті 13-1 Порядку № 332 визначені окремі категорії внутрішньо переміщених осіб, яким виплата допомоги на проживання продовжується автоматично на другий шестимісячний термін (без подання заяви встановленої форми згідно Додатку 1 до Порядку № 332), зокрема особам з інвалідністю I чи II групи, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам пенсійного віку, розмір пенсії яких перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та інші.

Пункт 13-2 Порядку № 332 передбачає, що для отримувачів, які не підпадають під пункт 13-1, але які перемістилися з 1 січня 2022 з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій, допомога може бути призначена на другий шестимісячний період за умови подання заяви та за умови, що середньомісячний дохід сім`ї не перевищує відповідного порогу. Зазначений пункт прямо визначає, що саме подання заяви є необхідною юридичною дією для вирішення питання про продовження виплат.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2024 № 94 були тимчасово врегульовані перехідні питання продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у 2024 році. Відповідно до цієї постанови:

- виплата допомоги автоматично продовжується лише на один місяць для осіб, у яких шестимісячний строк закінчився у січні 2024 року;

- подання заяви для продовження виплати на період після 1 березня 2024 року може бути здійснене з 1 лютого 2024 року;

- внутрішньо переміщеним особам, які мають право на таке продовження та звернулися із заявою у лютому квітні 2024 року, допомога призначається і виплачується з 1 березня 2024 року.

З аналізу наведених положень можна дійти висновку, що Постанова № 94 не розширює коло осіб, які підлягають автоматичному продовженню виплати допомоги, а лише визначає порядок і строки подання заяви для тих ВПО, які мають підстави для отримання допомоги відповідно до Порядку № 332. Тобто Постанова № 94 визначає процедуру, а пункт 13-2 зміст умов, яким має відповідати особа.

Отже, для вирішення цього спору слід відповісти на такі два запитання: (1) чи підпадав ОСОБА_1 під категорію осіб, яким з 01.03.2024 року автоматично продовжується виплата допомоги на проживання ВПО, а якщо ні, то (2) чи звертався ОСОБА_1 після 01.03.2024 року до Сихівського відділу соціального захисту із заявою встановленого зразка (Додаток 1 до Порядку № 332) про продовження йому виплати допомоги на проживання.

З наявних у матеріалах справи відомостей суд встановив, що позивач не належить до категорій внутрішньо переміщених осіб, передбачених пунктом 13№ Порядку № 332, яким виплата допомоги на проживання продовжується автоматично, тому продовження виплати допомоги йому могло бути здійснене виключно за заявою, форма якої затверджена у Додатку 1 до Порядку № 332.

Суд встановив, що із заявою встановленої форми відповідно до вимог Порядку № 332 із додатками в період лютий-квітень 2024 року позивач до відповідача не звернувся, а подав заяву довільної форми (звернення) лише у серпні 2024 року, тобто вже після спливу встановлених строків у Постанові № 94. Тому таке звернення було правомірно розглянуто відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

За таких обставин відповідач, застосувавши положення Постанови №94 та пунктів 13-1, 13-2 Порядку №332, правомірно встановив відсутність підстав для продовження виплати допомоги після завершення первинного шестимісячного періоду.

Суд зазначає, що відповідач не приймав окремого рішення про припинення виплати допомоги позивачу (припинення відбулося в силу прямої вказівки закону), а лише не продовжив її, оскільки не було відповідної заяви позивача, поданої у строки, встановлені Постановою № 94. Із системного аналізу Постанови № 94 та Порядку № 332 вбачається, що відсутність продовження виплати з 1 березня 2024 року допомоги не є «припиненням» у сенсі індивідуального акта, прийнятого відповідачем щодо позивача, а є автоматичним наслідком відсутності заяви позивача встановленої форми (з додатками), що була б підставою для прийняття рішення про продовження виплати.

Щодо аргументів позивача про припинення йому виплати допомоги на проживання у зв`язку із наявністю у батька позивача на депозитному рахунку більше 100000 гривень, то такі є помилковими, оскільки позивач не надав жодного доказу того, що відповідач припинив виплату допомоги позивачу у зв`язку із наявністю у третіх осіб, зокрема батька позивача, депозитних коштів у розмірі 100000 грн. Суд звертає увагу, що відповідач у листі роз`яснив позивачу, що у разі розірвання шлюбу з матір`ю і не проживання однією сім`єю батько не входить до складу сім`ї, відповідно його майновий та фінансовий стан не враховується при визначенні підстав для отримання допомоги. Як вже встановив суд, підставою для припинення позивачу виплати допомоги була відсутність (неподання позивачем) у встановлений строк заяви за формою, визначеною додатком 1 до Порядку №332, а також та обставина, що позивач не належить до категорій осіб, яким допомога продовжується автоматично відповідно до пункту 13-1 Порядку № 332. Отже, цей аргумент є помилковим.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не належав до осіб, яким допомога продовжується автоматично, а також не подав заяви встановленого зразка з відповідними документами для прийняття рішення про продовження виплати цієї допомоги, тому відповідач не мав визначених законом підстав продовжувати з 01.03.2024 виплачувати ОСОБА_1 допомогу на проживання.

Тому припинення Сихівським відділом соціального захисту виплати позивачу допомоги на проживання з березня 2024 року є правомірним, здійсненим в межах наданих повноважень, у порядку та спосіб, передбачені Порядком № 332 та Постановою № 94, а підстави для задоволення позовних вимог про поновлення виплати допомоги з 01.03.2024 відсутні.

Суд не здійснює розподіл судових витрат відповідно до норм статті 132 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-20,22,25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляти.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович