Справа № 160/17487/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 листопада 2025 року Справа №160/17487/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді у адміністративній справі №160/17487/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Платошин Олег Миколайович через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою від імені ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в якій позивач просить:

- визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії Міністерства оборони України, щодо не виплаті різниця грошового забезпечення ОСОБА_1 , компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік у кількості 27 днів, компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2023 рік у кількості 05 днів; компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2024 рік у кількості 18 днів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягають до часткового задоволення, шляхом зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.08.2024 року по звітну дату;

- зобов`язати Міністерства оборони України виплатити різниця грошового забезпечення ОСОБА_1 , компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік у кількості 27 днів, компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2023 рік у кількості 05 днів; компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2024 рік у кількості 18 днів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягають до часткового задоволення, шляхом зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.08.2024 року по звітну дату.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №160/17487/25 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.

19.11.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про відвід судді Бондар М.В. від розгляду справи №160/17487/25.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що 10.11.2025 у справі №160/17487/25 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Втім, відповідно постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі №160/17487/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 про повернення позовної заяви у справі №160/17487/25 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник позивача просить відвести суддю Бондар М.В. від розгляду справи №160/17487/25 з посиланням на частину 2 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 19.11.2025 визнано заяву представника позивача про відвід головуючого судді у адміністративній справі №160/17487/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії необґрунтованою; передано матеріали адміністративної справи №160/17487/25 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу між суддями, заяву про відвід судді Бондар М.В. передано для розгляду судді Олійнику В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 (суддя Олійник В.М.) у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В. в адміністративній справі №160/17487/25 відмовлено; адміністративну справу №160/17487/25 передано судді Бондар М.В. для продовження розгляду.

Матеріали адміністративної справи №160/17487/25 передані судді Бондар М.В. для продовження розгляду 24.11.2025.

24.11.2025 суддею М.В. Бондар подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що у зв`язку з висловленням недовіри представником позивача судді Бондар М.В., з метою недопущення жодних сумнівів щодо об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді Бондар М.В. під час розгляду справи №160/17487/25, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 36, частинами 1, 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Бондар М.В. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи.

Вирішуючи заяву про самовідвід, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 2 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Таким чином, з метою недопущення жодного сумніву в об`єктивності, безсторонності та неупередженості суду, заява судді Бондар М.В. про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39-41, 243, 248 Кодексу адміністративного суду України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Бондар М.В. - задовольнити.

Адміністративну справу №160/17487/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії передати до управління з організаційного забезпечення суду (канцелярії) для повторного розподілу згідно з вимогами статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суд набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя М.В. Бондар