Справа № 160/1083/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/1083/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 ( суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №160/1083/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій позивач з урахування уточненої позовної заяви від 28.01.2025 року просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 07.01.2025 року №22 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 ОСОБА_2 , згідно рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 року № 1/-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_2 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 наступні періоди роботи у ДВАТ «Шахта Західно - Донбаська» 03.06.2003 - 31.12.2012 - переведена опрокидчиком 3 розряда (мовою оригіналу), 01.01.2013- 01.10.2017-переведена опрокидчиком 3 розряда в ПСП «Шахтоуправление «Терновское» ПАО «ДТЭК Павлоградуголь» (мовою оригіналу), 03.11.2017 - 27.03.2024 - переведена стовбуровою поверхні 3 розряду;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до заяви про призначення пенсії від 02.01.2025 року згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-п/2020.

В обґрунтування позовної заяви зазначається, що 02.01.2025 року позивач по досягненню 52 років звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. 07.01.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області рішенням №22 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зазначивши про те, що страховий стаж становить 32 роки 10 місяців 14 днів та до пільгового стажу не зараховано наступні періоди згідно довідки №973 від 25.11.2024 року з 03.06.2003 по 02.08.2016, оскільки вказано посилання на Постанову КМУ №36 від 16.01.2003, позиція 2010100а-16249, яка не значиться в цій Постанові № 36; з 03.08.2016 по 01.10.2017, оскільки зазначена професія «перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту», а в переліку професій за позицією 2010100a-16249 зазначено «перекидачі»; з 03.11.2017 по 27.03.2024, оскільки зазначена професія «стовбурова поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту», не відповідає професіям, які вказані в Постанові КМУ від 24.06.2016 №461 «стовбурові (підземні), зайняті на поверхні шахт». Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а отже вона має право на зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу роботи за Списком №2, а також про те, що пільговий стаж у вищезазначений період підтверджено довідкою від №973 від 25.11.2024 року в якій зазначено періоди, протягом яких вона виконувала роботи, передбачені Списком №2. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача-2, тому звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 адміністративний позов задавлено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №22 від 07.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоди роботи: з 03.06.2003 року по 31.12.2012 року на посаді «перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту» у ДВАТ «Шахта Західно-Донбаська» ДХК «Павлоградвугілля», з 01.01.2013 року по 01.10.2017 року на посаді «перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту» у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», з 03.11.2017 року по 27.03.2024 року на посаді «стовбуровий поверхні» у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 січня 2025 року про призначення пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року та висновків, викладених у даному рішенні суду і вирішити питання про призначення пенсії у відповідності до норм законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянти посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Спірним питанням даної справи є протиправність дій пенсійного фонду щодо призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення та застосовуючи сталу практику Верховного суду з спірних питань, зазначає.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до набрання чинності Закону № 213-VІІІ, право на пенсію за віком пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до набрання чинності Закону № 213-VІІІ, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, Закон №1058-IVдоповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №2148-VIII, у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

В силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

З 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 1, почали регламентуватись одночасно двома законодавчими актами, а саме: пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції Закону № 213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IVу редакції Закону № 2148-VIII. Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Конституційним Судом України було прийнято рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII».

Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття13, частина друга статті14, пункти «б»-«г» статті54 Закону №1788-ХІІзі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

За змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю13, частину другу статті14, пункти «б» - «г» статті54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІзі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІв редакції до внесення змін Законом № 213-VIIIдля осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIIIта пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №2148-VIII.

У справі, що розглядається, відносно позивачки правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №2, який складає 50 років за пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІу редакції Закону №2148-VIII.

Відмовляючи позивачці у призначенні пенсії, відповідач покликається, зокрема, на те, що позивач не досягла віку 55 років, що відповідно до вимог статті 114 Закону №1058-IV унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Відповідач не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте застосував закон, який позбавляє зазначеного права, отже діяв всупереч вимог верховенства права.

Колегія суддів зауважує, що у даному випадку за обставин, коли є діючими одночасно дві правових норми, які містять різні правила призначення пенсії за Списком №2 щодо параметру вікового цензу, найбільш сприятливим для позивачки є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Отже, вирішуючи питання про призначення пенсії позивачці відповідач не застосував підхід, який був би найбільш сприятливим для останньої, а саме: не врахував висновки, викладені Конституційним Судом України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Щодо зарахування до пільгового стажу період роботи з 03.06.2003 року по 31.12.2012 року на посаді «перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту» у ДВАТ «Шахта Західно-Донбаська» ДХК «Павлоградвугілля», з 01.01.2013 року по 01.10.2017 року на посаді «перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту» у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», з 03.11.2017 року по 27.03.2024 року на посаді «стовбуровий поверхні» у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля».

У спірному рішенні відповідача зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди: з 03.06.2003 по 02.08.2016 за доданою довідкою № 973 від 25.11.2024, виданою ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», оскільки вказано посилання на Постанову КМУ №36 від 16.01.2003, позиція 2010100а-16249, яка не значиться цій Постанові № 36; з 03.08.2016 по 01.10.2017. оскільки зазначена професія "перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту", а в переліку професій за позицією 2010100a-16249 зазначено "перекидачі"; з 03.11.2017 по 27.03.2024, оскільки зазначена професія "стовбурова поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту", не відповідає професіям, які вказані в Постанові КМУ від 24.06.2016 №461 "стовбурові (підземні), зайняті на поверхні шахт".

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Тобто, коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, № 2, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 31.03.2020 у справі № 678/65/17 та від 09.07.2020 по справі №235/7688/16-а.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач у спірні періоди з 03.06.2003 р. по 31.12.2012 р., з 01.01.2013 р. по 01.10.2017 р., з 03.11.2017 р. по 27.03.2024 р. працювала (записи №№ 6-18) (далі мовою оригіналу):

14.02.2003 переведена учеником опрокидчика в ДВАТ «Шахта «Західно-Донбаська» ДХК «Павлоградвугілля» (Пр. №23к от 14.02.2003) (запис № 6);

03.06.2003 переведена опрокидчиком 3 розряда (Пр. №77к от 03.06.2003) (запис № 7);

ДВАТ «Шахта «Західно-Донбаська» ДХК «Павлоградвугілля» перейменовано у філію ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» «Шахта Західно-Донбаська» (наказ №2145 від 28.11.2003 р.) (запис№8);

ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» «Шахта Західно-Донбаська» перейменовано у ВАТ «Павлоградвугілля» (15.10.2004 р.);

Виробничо-структурний підрозділ «Шахта Західно-Донбаська» ВАТ «Павлоградвугілля» перейменовано у Виробничо-структурний підрозділ «Шахта Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» (19.04.2011 р.) (запис №9);

Шляхом об`єднання виробничого структурного підрозділу «Шахта Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та виробничого структурного підрозділу «Шахта Самарська» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» створено виробничо структурний підрозділ «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» (17.09.2012 р.) (запис №10);

01.01.2013 переведена опрокидчиком 3 розряда в ПСП «Шахтоуправление «Терновское» ПАО «ДТЭК Павлоградуголь» (розп. №1 от 01.01.2013 р.) (запис №11);

ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» перейменовано на ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» (№1/2016 від 19.04.2016 р.) (запис №12);

02.10.2017 переведена учнем стовбурової поверхні (розп. №180 від 02.10.2017 р.) (запис №13);

03.11.2017 переведена стовбуровою поверхні 3 розряду (розп. №202 від 03.11.2017 р.) (запис №14);

28.03.2024 переведена учнем стовбуровою (підземного) на дільницю шахтного транспорту з повним робочим днем під землею у шахті (наказ №64/2 від 28.03.2024 р.) (запис №15);

01.04.2024 направлено на курси за професією стовбуровий підземний (наказ №66/5 від 01.04.2024 р.) (запис №16);

18.04.2024 направлено на виробничу практику учнем стовбурового підземного на дільницю шахтного транспорту (наказ №79/9 від 18.04.2024 р.) (запис №17);

03.05.2024 переведена стовбуровим підземним 3 розряду на дільницю шахтного транспорту з повним робочим днем під землею (наказ №90/23 від 03.05.2024 р.) (запис №18).

Крім того в матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів у ній №973 від 25.11.2024 року, видана ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське», відповідно до якої позивач працювала повний робочий день на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля»:

з 03.06.2003 р. по 02.08.2016 р., наказ 77к від 03.06.2003 р., виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, на поверхні шахти за професією, посадою перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт «а» позиція 2010100а-16249 код КП, підстава постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 р. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За період з 03.06.2003 р. по 02.08.2016 р. 13 років 01 місяць 31 днів;

з 03.08.2016 р. по 01.10.2017 р., наказ 77к від 03.06.2003 р., виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, на поверхні шахти за професією, посадою перекидальник поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт «а» позиція 2010100а-16249 код КП, підстава постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За період з 03.08.2016 р. по 01.10.2017 р. 1 рік 01 місяць 29 днів;

з 03.11.2017 р. по 27.03.2024 р., наказ 443к від 01.08.1992 р., виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, на поверхні шахти за професією, посадою стовбурова поверхні виробничої дільниці шахтного транспорту, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт «а» позиція 1.1а код КП, підстава постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 р. Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За період з 03.11.2017 р. по 27.03.2024 р. 06 рік 04 місяці 25 днів.

Дана професія підтверджена результатами атестації робочих місць: Наказ № 880 від 26.12.1994р., подовжено атестація з 26.12.1999р. по 30.06.2000р. вих. № 14/1-117 від 29.05.2000р. Наказ № 600 від 30.06.2000р., подовжено атестація з 30.06.2005р. по 19.12.2005р. вих. № 1774 від 14.08.2007р. Наказ № 2545 від 19.12.2005р., наказ № 2219 від 03.12.2010р., розпорядження № 185 від 18.01.2013р. Розпорядження № 2395/1 від 24.11.2014р., наказ №6026 від 24.11.2019p.

Також у довідці зазначено, що професій за сумісництвом не було та відпусткок без збереження заробітної плати не пов`язаних з виробничою необхідністю не було.

Колегія суддів зазначає, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.

Наведені висновки узгоджуються з правою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, відповідно до якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Водночас, слід звернути увагу, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів, які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Однак, матеріали даної справи не містять, а пенсійним органом в обґрунтування правомірності прийняття оспорюваного рішення не надано до суду доказів самостійного звернення до відповідних установ з метою отримання додаткових документів для підтвердження пільгового стажу позивача.

Водночас, у постанові від 21 лютого 2018 року у справ № 687/975/17 (адміністративне провадження № К/9901/110/17) Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Слід враховувати також актуальну практику Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а саме позицію, що викладена у постанові від 28.01.2025 у справі №300/8132/23 про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Разом з тим, у разі якщо остання містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи (тобто такі, з приводу яких виникають сумніви у їх достовірності) то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, визначені пунктом 3 Порядку №637. Також у разі неможливості одержання необхідних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями) трудовий стаж може бути установлений на підставі показань не менше двох свідків , які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №22 від 07.01.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийняте без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 в адміністративній справі №160/1083/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 листопада 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко