Справа № 535/1085/25
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 535/1085/25
Провадження № 2-а/535/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Гуляєвої Г.М.

з секретарем судових засідань Васильченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо, представник позивача: адвокат СІДЬКО СВІТЛАНА ІВАНІВНА до ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення;

УСТАНОВИВ:

06.11.2025 року позивач ОСОБА_2 подав до суду позов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для звернення до суду, визнати протиправною та скасувати: постанову №5104 від 01.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 17 000,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; постанову №5105 від 01.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 25 500,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; постанову №5106 від 01.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 25 500,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; постанову №5107 від 01.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 , 08.05,1979 р.н., штрафу у сумі 25 500,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, та стягнути судові витрати.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №5104 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5105 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №5106 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5107 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 000 грн.

На оскарження вище вказаних постанов ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено 10-ти денний строк з дня їх винесення, але натомість повідомляємо, що даних постанов від відповідача позивач не отримув жодним засобом зв`язку: ні особисто ні на поштову адресу. Про наявність оскаржуваних постанов позивач дізнався лише 28.10.2025 року після отримання постанов про відкриття виконавчого провадження №79405186, №79405939, №79405389, №79405814 від Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується копією поштового конверту та трекінгом поштових відправлень Укрпошти.

Внаслідок отримання листа від Котелевського ВДВС, а також з урахуванням того, що є належним чином юридично необізнаним в законодавстві ОСОБА_2 звернувся за правничою допомогою до адвоката Сідько С.І. 28.10.2025 року, про що свідчить угода про надання правничої допомоги. Для належного ознайомлення з виконавчими провадженнями та постановами ІНФОРМАЦІЯ_3 , аналізом документів по справі та судової практики з спірного питання, а також збором інформації по справі було затрачено час.

Враховуючи вище викладене та те, що позивач дізнався про винесення та наявність оскаржуваних постанов тільки 28 жовтня 2025 року, вважають поважними причини пропуску процесуального строку та поновлення строку на їх оскарження.

Ознайомившись із змістом постанов ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення вважають їх необґрунтованими, неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

Так, зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №5104 від 01.09.2025 року вбачається, що: «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. в ході перевірки документів гр. ОСОБА_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_2 оповіщався повісткою №4262533 через Укрпошту, відповідно до якої йому належало з`явитись 11.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних та з питань проходження ВЛК.Автоматично поданий в розшук 28.07.2025 року.

Станом на 24.08.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неприбуття не повідомив чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію».

На підставі вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року № 5104, начальником відділу Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сипко А.К. відкрито виконавче провадження № 79405186 від 22.10.2025р.

Належних та допустимих доказів щодо дійсності відправки, зазначеної у постанові, повістки ОСОБА_2 не зазначено. Водночас повідомляємо, що позивачу не було відомо про надіслану повістку щодо необхідності прибуття на 11.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки жодного поштового конверту чи повідомлення про необхідність його забрати у відділенні Укрпошти, за місцем реєстрації ОСОБА_2 не було надіслано, а тому позивач не знав і не міг знати про дату, час та місце, куди потрібно з`явитися, а також мету такої явки, а тому з огляду на такі обставини позивачем не було порушено правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5105 від 01.09.2025 року вбачається,

що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході перевірки документів ОСОБА_2 виявлено, що останнім в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, а саме відповідно до п.3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу- не пройшов повторний медичний огляд військовозобов`язаних ВЛК районних, міських ТЦК на протязі 5 останніх років.»

На підставі вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року № 5105, начальником відділу Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сипко А.К. відкрито виконавче провадження № 79405389 від 22.10.2025 р.

Оцінюючи зазначені обставини та чинне законодавство за сукупністю, вважають, що до початку проходження військовозобов`язаним медичного огляду повинні передувати щонайменше дві дії уповноваженого органу:

- оповіщення військовозобов`язаних про виклик для проходження медичного огляду (вручення повістки)

- прийняття уповноваженим органом рішення про проходження медичного огляду (видача направлення та доведення до відома військовозобов`язаного під підпис визначених пунктом 74 Порядку відомостей).

Доказів вчинення уповноваженими особами таких дій матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, як і не містять доказів фактичного невиконання ОСОБА_2 обов`язку проходження медичного огляду. Тобто матеріали вказаного провадження не містять ані інформації повістки про виклик позивача для проходження медичного огляду, ані жодних доказів про його сповіщення, ані будь - яких доказів, як б вказували на ухилення позивача від проходження медичного огляду.

По суті, головним та єдиним доказом невиконання позивачем в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП є сама постанова від 01.09.2025р., складена відповідною посадовою особою ТЦК та СП.

Вважають, що позивачем не порушено п.3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу та ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорущення.

Зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5106 від 01.09.2025 року вбачається, що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після уточнення військово-облікових даних, військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від проходження військово- лікарської комісії.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначеня ступеня придатності до військової служби згідно з висновком військово- лікарської комісії».

На підставі вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року № 5106, начальником відділу Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сипко А.К. відкрито виконавче провадження № 79405639 від 21.10.2025 р.

Зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5107 від 01.09.2025 року вбачається, що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після уточнення військово-облікових даних військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з небажанням проходити військово-лікарську комісію.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначеня ступеня придатності до військової служби згідно з висновком військово- лікарської комісії».

На підставі вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року № 5107, начальником відділу Котелевського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сипко А.К. відкрито виконавче провадження № 79405814 від 21.10.2025 р.

Порядок вручення повісток визначається Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 (зі змінами).

Пунктом 47 Постанови КМУ 16.05.2024 р. №560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення.

Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Вважають, що постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5106 та № 5107 ві 01.09.2025 р. не містять жодних доказів про відмову від отримання повістки ОСОБА_2 , а тому у відповідача були відсутні підстави для винесення цих постанов.

Крім того, розгляд справ про адміністративне правопорушення відбувався без участі позивача, про місце та час розгляду справи відповідач не повідомив позивача належним чином, в зв`язку з чим позбавив позивача можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі й на отримання правової допомоги.

Позивач вважає вищевказану дані постанови необґрунтованими, безпідставними та неправомірними, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 07.11.2025 відкрито провадження у даній справі (а.с.36-37).

Відповідач правом подання відзиву не скористався.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Сідько С.І. 17.11.2025 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши докази в сукупності, дійшов на наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з частиною 1 статті 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з частиною 3 статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 статті 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (яка, як вказано в оскаржуваній постанові, порушена ОСОБА_1 ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, Громадяни зобов`язані: з`являтисяза викликомдо територіальногоцентру комплектуваннята соціальноїпідтримки устрок тамісце,зазначені вповістці (військовозобов`язані,резервісти Службибезпеки України-за викликомЦентрального управлінняабо регіональногооргану Службибезпеки України,військовозобов`язані,резервісти розвідувальнихорганів України-за викликомвідповідного підрозділурозвідувальних органівУкраїни),для взяттяна військовийоблік військовозобов`язанихчи резервістів,визначення їхпризначення наособливий період,направлення дляпроходження медичногоогляду; надаватив установленомупорядку підчас мобілізаціїбудівлі,споруди,транспортні засобита іншемайно,власниками якихвони є,Збройним СиламУкраїни,іншим військовимформуванням,силам цивільногозахисту знаступним відшкодуваннямдержавою їхвартості впорядку,встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з абз. 3 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно з пунктом 41 вищевказаного Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З огляду на процитовані норми чинного законодавства, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №5104 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

А саме, зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5104 від 01.09.2025 року вбачається, що: «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. в ході перевірки документів гр. ОСОБА_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_2 оповіщався повісткою №4262533 через Укрпошту, відповідно до якої йому належало з`явитись 11.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних та з питань проходження ВЛК. Автоматично поданий в розшук 28.07.2025 року.

Станом на 24.08.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неприбуття не повідомив чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію» (а.с.14-15).

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5105 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

А саме, зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5105 від 01.09.2025 року вбачається, що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході перевірки документів ОСОБА_2 виявлено, що останнім в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, а саме відповідно до п.3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу- не пройшов повторний медичний огляд військовозобов`язаних ВЛК районних, міських ТЦК на протязі 5 останніх років.» (а.с.16-17).

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №5106 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

А саме, зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5106 від 01.09.2025 року вбачається, що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .Після уточнення військово-облікових даних, військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від проходження військово- лікарської комісії. Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначеня ступеня придатності до військової служби згідно з висновком військово- лікарської комісії» (а.с.18-19).

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5107 від 01.09.2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 000 грн.

А саме, зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5107 від 01.09.2025 року вбачається, що «24 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після уточнення військово-облікових даних військовозобов`язаний ОСОБА_2 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з небажанням проходити військово-лікарську комісію. Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначеня ступеня придатності до військової служби згідно з висновком військово- лікарської комісії» (а.с.20-21).

Поряд з цим, ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким було винесено оскаржувані постанови та який є відповідачем у справі, не надано суду відзиву з запереченнями на позов та доказів надіслання позивачу повістки.

Враховуючи вище викладене постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5106 та № 5107 ві 01.09.2025 р. не містять жодних доказів про відмову від отримання повістки ОСОБА_2 , а тому у відповідача були відсутні підстави для винесення цих постанов.

З огляду на це, за відсутності вказаних доказів, у суду відсутні підстави для висновку, про те, що ОСОБА_2 може вважатись таким, який належним чином був оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 01.09.2025.

Крім того, порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Отже, до початку проходження військовозобов`язаним медичного огляду повинні передувати щонайменше дві дії уповноваженого органу:

- оповіщення військовозобов`язаних про виклик для проходження медичного огляду (вручення повістки)

- прийняття уповноваженим органом рішення про проходження медичного огляду (видача направлення та доведення до відома військовозобов`язаного під підпис визначених пунктом 74 Порядку відомостей).

Доказів вчинення уповноваженими особами таких дій матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, як і не містять доказів фактичного невиконання ОСОБА_2 обов`язку проходження медичного огляду. Тобто матеріали вказаного провадження не містять ані інформації повістки про виклик позивача для проходження медичного огляду, ані жодних доказів про його сповіщення, ані будь - яких доказів, які б вказували на ухилення позивача від проходження медичного огляду. По суті, головним та єдиним доказом невиконання позивачем в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП є сама постанова від 01.09.2025р., складена відповідною посадовою особою ТЦК та СП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутня належна доказова база, яка б об`єктивно підтверджувала факт порушення позивачем приписів частини 3 статті 210-1 КУпАП, а тому постанови підлягають скасуванню з закриттям провадження.

Суд наголошує, що самі по собі постанови у справі про адміністративне правопорушення за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не можуть свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Такі постанови по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувані постанови, прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають скасуванню, а провадження в справах про адміністративне правопорушення підлягають закриттю.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевказаного, постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягають скасуванню, а провадження у справах про адміністративне правопорушення підлягають закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та частини 3 статті 286 КАС України, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, враховуючи правову позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення мав сплатити судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки суд за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до вимог ст.139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 20, 77, 139, 159, 229, 242-246, 286 КАС України, ч.3 ст.210, ст.ст. 251, 258, п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо, представник позивача: адвокат СІДЬКО СВІТЛАНА ІВАНІВНА до ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 5104 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену від 01.09.2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 17 000,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 5105 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену від 01.09.2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 25 500,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 5106 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену від 01.09.2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 25 500,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 5107 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, винесену від 01.09.2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , про накладення на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у сумі 25 000,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомо;

Представник позивача: адвокат СІДЬКО СВІТЛАНА ІВАНІВНА (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район с-ще Котельва , вул. Полтавський шлях, 239, РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2025 року.

Суддя : Г.М. Гуляєва