Справа № 480/5259/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: М.М. Шаповал
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 р. Справа № 480/5259/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/5259/25

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у наданні довідки для перерахунку пенсії з урахуванням пільгової вислуги;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України надіслати до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області довідку для перерахунку пенсії з урахуванням пільгової вислуги.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про повне задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що до Порядку №393 постановою КМУ №119 від 16.02.2022 внесено зміни, якими запроваджено пільгове зарахування вислуги років в цілях визначення розміру пенсії.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач до 25 листопада 2024 року проходив службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ ч НОМЕР_1 ).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) від 23.11.2024 № 1400-ОС позивача виключено списків особового складу в зв`язку зі звільненням з військової служби у зв`язку зі звільненням з полону.

З наказу про звільнення вбачається, що вислуга років на дату звільнення становить:

календарна 18 років 4 місяці 5 днів,

пільгова 8 років 6 місяців 2 дні,

страховий стаж 11 років 3 місяці 4 дні.

Для призначення пенсії 29 років 7 місяців 9 днів.

Однак, в поданні для призначення пенсії № 11/ПВ-13759 від 23.01.2025 пільгова вислуга не зазначена.

Позивач звертався до відповідача із заявою щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідки для здійснення перерахунку пенсії з врахуванням пільгової вислуги, однак листом № 09/М-4303/9585 від 20.05.2025 відмовлено у направленні такої довідки.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що при призначенні пенсії на умовах, визначених п. "б" статті 12 Закону 2262, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, і не передбачає зарахування до страхового стажу іншого порядку обчислення періодів військової служби, окрім як у календарному обчисленні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (в подальшому - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені у статті 12 Закону № 2262-XII (в редакції станом на дату призначення пенсії позивача):

відповідно до п. "а" ч.1 якої пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах, серед іншого "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 або після цієї дати мають вислугу 25 календарних роки і більше. До календарної вислуги років для призначення пенсії зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

відповідно до п. "б" ч. 1 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

При цьому, згідно із п.п. «а» та «б» ч.1 ст.13 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХП передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 затверджено «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (Порядок № 393).

Нормами вказаної постанови визначено які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Згідно п. 1 ч. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зараховується на пільгових умовах особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

Виходячи з положень статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22 та 11 лютого 2025 року у справі № 520/34488/23 у яких, серед іншого Суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року та у постанові від 11.09.2023 року у справі № 480/4827/22.

Як встановлено судовим розглядом, позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно п. "б" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Питання призначення пенсії в межах даної справи не є спірним, позивач оскаржує неврахування пільгового стажу до загальної вислуги років, з якої в подальшому обраховується розмір пенсії.

Судовим розглядом встановлено, що з наказу про звільнення позивача вбачається, що вислуга років на дату звільнення становить:

календарна 18 років 4 місяці 5 днів,

пільгова 8 років 6 місяців 2 дні,

страховий стаж 11 років 3 місяці 4 дні.

Для призначення пенсії 29 років 7 місяців 9 днів.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки питання призначення пенсії позивачу не є спірним, пенсія йому призначена за вислугу років на підставі п. "б" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач повинен був зарахувати її при визначенні загального стажу з якого відбувається розрахунок розміру пенсії.

Колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно при звільненні з служби не зарахував періоди роботи позивача у пільговому обчисленні до загального стажу, що у результаті вплинуло на визначення права позивача на призначення пенсії за вислугу років за ст. 12 Закону № 2262-XII та встановлення її розміру за ст. 13 Закону № 2262-XII.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач діяв у відповідності до нормативно-правових актів, які визначають порядок та умови пенсійного забезпечення військовослужбовцям саме Державної прикордонної служби України.

Доводи апеляційної скарги позивача приймаються колегією суддів в якості належних.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції змінить або ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 968, 40 грн. та апеляційної скарги в розмірі 1 453, 44 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 02.07.2025 та від 13.10.2025.

Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позов задоволено, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2421, 84 грн. (968, 40 грн + 1453, 44 грн).

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 480/5259/25 скасувати.

Прийняти постанову якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови зарахувати пільгову вислугу років до календарної вислуги років для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України зарахувати пільгову вислугу років до календарної вислуги років та направити новий розрахунок вислуги років на ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Сумській області для перерахунку пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2421, 84 грн .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий