Справа № 526/4687/24
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/4687/24
Провадження № 2-а/526/36/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 листопада 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 526/4687/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

25 грудня 2024 року до Гадяцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивує тим, що непогодившись із даною постановою, оскільки того дня вона автомобілем не керувала та за кермом автомобіля не перебувала, вона звернулась до Гадяцького райсуду з позовом до Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування вказаної постанови, який рішенням від 10.09.2024 відмовив їй у задоволенні позовних вимог. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 рішення Гадяцького районного суду від 10.09.2024 скасовано, оскільки суд першої інстанції не здійснив заміну неналежної сторони відповідача, яким має бути Департамент патрульної поліції. При цьому колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача. Скориставшись вказаним правом, вона звертається до суду із зазначеним позовом вже до належного відповідача та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії №2АВ 01269685, виданий 23.09.2022 року про стягнення з неї штрафу за порушення правил дорожнього руху у розмірі 680 грн

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.01.2025 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 року ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.01.2025 року скасовано, справу направлено до Гадяцького районного судуі для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2025 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду.

26 травня 2025 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнав позовні вимоги позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки спірна постанова є законною та обґрунтованою, винесена в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Також просив розгляд справи провести без участі представника відповідача.

У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справу повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання судової повістки на сьогоднішню дату та шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Заява про поновлення строку звернення до суду не розглядалась, оскільки строки звернення до суду позивачем не пропущені, оскільки з наявної у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» інформації, встановлено, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 по справі № 526/680/24 була прийнята у відкритому судовому засіданні без участі сторін та набрала законної сили у день її прийняття (26.11.2024). Однак, позивач, не будучи присутньою у судовому засіданні не могла бути обізнана зі змістом постанови апеляційного суду того ж дня, оскільки отримала постанову суду 17.12.2024, що підтверджується також наявною у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» інформацією. Отже, саме з цього дня необхідно обраховувати десятиденний строк на повторне звернення до суду з цим позовом (заявленим до належного відповідача), який відповідно мав завершитись 27.12.2024. Позивач звернулася до суду 25.12.2024, а відтак строк звернення до суду не пропущений.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею автомобіля PEUGEOT 307 державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

23 вересня 2022 року інспектором ДПП м. Києва Левченко Н.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 2АВ № 01269685, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

З даної постанови вбачається, що 02 серпня 2022 року о 19 годині 25 хвилин за адресою м. Полтава, вул. Великотирнівська,19 зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 212-1220 транспортний засіб PEUGEOT 307, державний номер НОМЕР_3 . Особа, яка керувала ТЗ, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює та визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до статті 14 цього Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно підпункту "б" пункту 12.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 02 серпня 2022 року о 19 годині 25 хвилин за адресою м. Полтава, вул. Великотирнівська,19 транспортний засіб PEUGEOT 307, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням особи перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год при встановленому обмежені 50 км/год .

За змістом частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки статті 122 КупАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, / … /, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, / … / - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Частиною першою статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно частини третьої статті 14-2 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Так, згідно статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Отже, з аналізу вказаних нормативних актів слідує, що якщо транспортним засобом, на якому здійснено адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, керує не власник, а інша особа, то така постанова не підлягає скасуванню в судовому порядку, а до неї лише вносяться відповідні зміни на підставі звичайної заяви громадянина, який був водієм такого транспортного засобу на момент фіксації правопорушення, який письмово визнає свою вину та надасть оригінал квитанції про сплату штрафу. Зміни вносяться лише тим органом, що виносив постанову (органом патрульної поліції).

Поміж тим позивач не вказує на особу, яка того дня керувала транспортним засобом і така особа, як вбачається з матеріалів справи, не зверталася з відповідною заявою до відповідного органу.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що оспорювана постанова винесена відповідачем на підставі інформаційних файлів та доданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відеофіксації та фотокарток автомобіля, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем PEUGEOT 307, державний номер НОМЕР_1 доведений в повній мірі.

Позивачка не заперечує факт вчинення правопорушення, зазначаючи лише, що за кермом автомобіля була не вона.

Слід наголосити, що за змістом статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, незважаючи на те, що частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин.

У свою чергу відповідно до частини першої наведеної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вже зазначалось вище, КУпАП містить положення щодо звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил Правила дорожнього руху, в разі передачі автомобіля третім особам, однак, вказаний порядок чітко регламентований нормами цього Кодексу.

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що позивачка у встановлений строк зверталася до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать їй транспортному засобу. Не надано відповідних доказів також і до суду.

Матеріли справи також не містять доказів звернення особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, передаючи його в користування третім особам, має бути зацікавленим та вживати належних заходів задля забезпечення дотримання користувачем такого ТЗ правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів останнім.

Враховуючи, що приписами статті 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб, а доказів, які звільняють власника ТЗ від адміністративної відповідальності суду не надано, відповідач в даній ситуації діяв правомірно, тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови серії 2АБ №01269685 від 23.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за частиною першою статті 122 КУпАП відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи, судові витрати слід віднести за рахунок державию

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_4 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, вул. Федора Ернеста,3, м. Київ, .

Головуючий: Л. В. Максименко