Справа № 200/8938/24
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 листопада 2025 року Справа №200/8938/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення, що ухвалено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування в період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року, та виплатити йому їх недоотримані частини;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За отриманням виконавчого листа позивач не звертався.

Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2025 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Черніков Денис Юрійович, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі №200/8938/24

Відповідно до ч. 3 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви (заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення), крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.09.2025 року заяву Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі задоволено: встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24 протягом двох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Згідно з вказаною ухвалою останній день подання звіту - 19.11.2025 року.

Військова частина НОМЕР_1 подала звіт про виконання даного судового рішення (документ сформований в системі «Електронний суд» 18.11.2025 року), в якому в якому просила:

- прийняти звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24;

- звільнити керівника суб`єкта владних повноважень командира Військової частини НОМЕР_1 від сплати штрафу, як такого, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/8938/24 здійснив усі необхідні заходи.

В звіті зазначала, зокрема, наступне.

Згідно з п. 30 п. 10 Положення про Міністерство оборони України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року, Міністр оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

Пунктом 1.3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, що є додатком до наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України», командир військової частини є розпорядником бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України нижчого (третього) рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Цей припис Закону є імперативним, він не надає командиру військової частини право обирати інші варіанти поведінки у спірних правовідносинах.

З метою добровільного виконання рішення суду фінансово-економічною службою Військової частини НОМЕР_1 проведено перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року.

В ході такого перерахунку ОСОБА_1 нараховано суму в розмірі 248 962 грн.

З метою подальшого добровільного виконання рішення суду, відповідно до Положення про фінансове господарство розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня (другого ступеня) за кошторисом Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.11.2009 року №550, наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ, організації Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», юридичною службою та начальником фінансового органу Військової частини НОМЕР_1 складено та направлено до фінансово-економічного підрозділу вищого органу військового управління заявки та розрахунок коштів, необхідних для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24: основна заявка-розрахунок на фінансування від 04.07.2025 року № 1429; основна заявка-розрахунок на фінансування від 06.08.2025 року № 1681; основна заявка-розрахунок на фінансування від 08.09.2025 року № 1931; основна заявка-розрахунок на фінансування від 07.10.2025 року № 2143; основна заявка-розрахунок на фінансування від 06.11.2025 року № 2351.

Інформація про замовлення грошей у справі 200/8938/24 зазначена на сторінці 8 (позиція 245) Розрахунку потреби в коштах для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 (додаток до Заявок № 1429, 1681, 1931, 2143, 2351). В заявках зокрема зазначено, що на виконання цього рішення суду замовлено коштів на загальну суму 248 962 грн.

Судове рішення не виконано (в іншій частині) виключно у зв`язку з відсутності бюджетного фінансування потреб військової частини за КЕКВ 2800.

Про винесення судом ухвали про встановлення судового контролю Військовою частиною НОМЕР_1 проінформовано вищий орган військового управління. Ухвалу додано до додаткової заявки.

Також Військова частина НОМЕР_1 звернула увагу на те, що у виписці з рахунку частини в казначействі зазначено суму залишку коштів за КЕКВ 2800 «Інші видатки», з якого фінансується виконання судових рішень станом на 14.11.2025 року. У разі наявності в бюджеті України асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші видатки», відповідно до заявленої потреби кошти для виконання рішення суду перераховуються Департаментом соціального забезпечення розпорядникам коштів усіх рівнів встановленим порядком.

Також зазначала, що військова частина не має можливості виконати судове рішення з коштів інших видатків бюджетних установ (КЕКВ), оскільки це заборонено ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України та може призвести до невиконання зобов`язань з виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовців, що зараз проходять військову службу.

У випадку надходження до Військової частини НОМЕР_1 бюджетних коштів для виконання рішення суду, відповідні кошти будуть перераховані ОСОБА_1 .

Додатково Військова частина НОМЕР_1 зазначала, що враховуючи рік створення військової частини ( НОМЕР_2 ), станом на дату подання звіту, в судовому електронному кабінеті військової частини обліковується більше 1000 судових справ; в провадженні адміністративних судів України перебуває близько 500 адміністративних справ - переважно за позовами про стягнення індексації та здійснення перерахунку грошового забезпечення. Враховуючи відсутність належного бюджетного фінансування, значна частина судових рішень по цим справам перебуває на стадії виконання рішень та очікує надходження бюджетних коштів.

Фінансовою службою частини підготовлено та направлено до вищого командування заявки на фінансування біль ніж по 408 справам на загальну суму майже 30 250 255 грн. (заявки складаються та направляються до вищого командування кожного місяця наростаючим підсумком). Станом на 19.11.2025 року бюджетом не профінансовано виконання судових рішень, що прийнято судами ще у 2022, 2023, 2024 роках (до дати прийняття рішення суду від 28.01.2025 року у справі №200/8938/24). Інформація по цім справам зазначено в позиціях 1-245 Розрахунку потреби в коштах для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800.

Враховуючи наведене Військова частина НОМЕР_1 вважала, що у межах власної компетенції нею вжито усі достатні та своєчасні заходи щодо належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24. Рішення суду не виконано виключно внаслідок відсутності коштів у бюджеті України на фінансування потреб військових частин за КЕКВ 2800 «Інші видатки» (що пов`язано безпосередньо із введеним у країні воєнного стану та спрямуванням усіх коштів на закупку озброєння та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовцям, що проходять військову службу). Для усунення підстав невиконання рішення суду командиром Військової частини НОМЕР_1 вжито усіх необхідних заходів.

До звіту суб`єкт владних повноважень додав, зокрема:

- розрахунок перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 (з урахуванням раніше виплачених сум) за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року згідно з рішенням суду, що ухвалено в даній справі. Згідно з цим розрахунком недоотримана сума грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомога на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки становить 210 984,37 грн., що за вирахуванням податків і зборів до зарахування на картковий рахунок стягувача становить 207 819,60 грн. (разом по КЕКВ 2880 248 961,56 грн.);

- лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року №220/13/9088 «Щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», в якому повідомлено, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», і після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок;

- виписку з рахунку Військової частини НОМЕР_1 в казначействі за 17.11.2025 року, де зазначено суму залишку коштів за КЕКВ 2800 «Інші видатки», з якого фінансується виконання судових рішень, станом на зазначену дату (1155,89 грн.);

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 04.07.2025 року № 1429 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 245) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 06.08.2025 року № 1681 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 245) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 08.09.2025 року № 1931 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 245) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 07.10.2025 року № 2143 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 245) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 06.11.2025 року №2351 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 245) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

Розглянувши звіт про виконання рішення суду суд виходить з наступного.

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 цього Кодексу, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які врегульовані розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 383).

Відповідно до ст. 3811 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 3823 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 зазначеного Кодексу суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 1291 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 1291 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В даній справі встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року, та виплатити йому їх недоотримані частини.

З поданого до суду звіту про виконання рішення суду, що ухвалено в даній адміністративній справі, вбачається, що Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 проведено перерахунок грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року. За наслідками такого перерахунку нараховано суму заборгованості (недоотриманої частини грошового забезпечення).

Проте, поданий до суду звіт про виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, не містить відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення у повному обсязі, оскільки до нього не додані докази виплати ОСОБА_1 заборгованості (суми недоотриманої частини грошового забезпечення, що нарахована внаслідок перерахунку).

Отже, звіт подано без додержання встановлених процесуальних вимог, а саме ч. 2 ст. 3822 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3823 вказаного Кодексу суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3822 цього Кодексу.

З огляду на наведене та зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 3 ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 3823 Кодексу половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 7 ст. 3823 вказаного Кодексу з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 3823 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачена можливість зменшення судом розміру штрафу або звільнення від його сплати, що здійснюється за клопотанням суб`єкта владних повноважень на підставі відповідних доказів.

Так, ч. 5 ст. 3823 Кодексу визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Вирішуючи зазначені в цій статті питання суд враховує подані боржником суб`єктом владних повноважень докази та пояснення, які підтверджують здійснення керівником суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду у даній справі, дій, які, в умовах відсутності бюджетних асигнувань, спрямовані на виконання судового рішення у даній справі. Такі дії, на переконання суду, на час розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Це є підставою для задоволення клопотанням суб`єкта владних повноважень - звільнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від накладення штрафу.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту, і доказів виконання судового рішення в повному обсязі матеріали справи не містять, тому, виходячи з наведених вимог законодавства, суд також дійшов висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень нового строку подання звіту про виконання судового рішення.

Встановлення строку подання звіту про виконання судового рішення належить до адміністративного розсуду суду, який застосовується судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 3821 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 3822, 3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 .

Клопотання Військової частини НОМЕР_1 задовольнити звільнити керівника зазначеного суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від сплати штрафу.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24 протягом двох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Ухвала в частині відмови у прийнятті звіту набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

В решті ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 листопада 2025 року.

Суддя Т.В. Логойда