Справа № 359/8309/25
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №359/8309/25
Провадження №2-а/359/114/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Козачук А.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого адміністративного позову.

1.1. В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 липня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав постанову по справі про адміністративне право-порушення №1245, якою він наклав на позивача штраф в розмірі 25500 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані в період часу з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, чим порушив абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Крім того, позивач не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 годину 00 хвилин 29 червня 2025 року, чим порушив абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». ОСОБА_1 посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 16 годину 00 хвилин 5 липня 2025 року. В означений день розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувся та був відкладений на 16 годину 00 хвилин 7 липня 2025 року. Однак 7 липня 2025 року позивач отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення, датовану 5 липня 2025 року. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з істотним порушенням закону. Крім того, на утриманні позивача перебуває троє малолітніх дітей. Накладення на нього штрафу, тим більше в розмірі 25500 гривень 00 копійок, є надмірним індивідуальним тягарем. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову №1245 від 5 липня 2025 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує адміністративний позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача Тарасенко В.Є. не з`явився у судове засідання та подав заяву про розгляд адміністративної справи в його відсутності (а.с.22). Крім того, він подав відзив (а.с.23-25), в якому не визнає адміністративний позов та просить суд відмовити в його задоволенні.

2. Інформація про рух адміністративної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року (а.с.12) вбачається, що адміністративну справу за адміністративним позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , було розподілено судді Бориспільського міськ-районного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 липня 2025 року (а.с.13-14) адміністративний позов був залишений без руху, ОСОБА_1 був визначе-ний строк для сплати судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2025 року (а.с.17-18) було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 7 липня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав постанову по справі про адміністративне правопорушення №1245 (а.с.35-37), якою він наклав на ОСОБА_1 штраф в розмірі 25500 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

3.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані в період часу з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, чим порушив абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Крім того, позивач не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 годину 00 хвилин 29 червня 2025 року, чим порушив абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3.3. Спірні відносини регулюються Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», главою 15 «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» розділу ІІ «Особлива частина» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебували на військовому обліку, були зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військово-зобов`язаного, резервіста (за наявності);

у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військово-зобов`язаного, резервіста (за наявності).

4.2. Згідно з абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілі-зацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначене в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.2101 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.4. Згідно з ч.3 ст.2101 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

4.6. Згідно з ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.7. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4.8. Згідно з п.1 ч.3 ст.2 КАС України однією з основних засад адміністративного судочинства є верховенство права.

4.9. Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

4.10. Згідно з п.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

5.1. Зі змісту облікової картки ОСОБА_1 та відомостей щодо звірки його даних (а.с.31, 32) вбачається, що позивач уточнив свої облікові дані лише 19 січня 2025 року, а не в період часу з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. Ця обставина свідчить про те, що він не виконав обов`язок, передбачений абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». Крім того, 13 червня 2025 року ОСОБА_1 була надіслана повістка №3897239 (а.с.29), зі змісту якої вбачається, що позивач був зобов`язаний з`явитись для уточнення облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 9 годині 00 хвилин 29 червня 2025 року. Зі змісту трекінгу поштових відправлень (а.с.30) вбачається, що повістка вважається врученою ОСОБА_1 ще 24 червня 2025 року. Однак позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 2 липня 2025 року, а не о 9 годині 00 хвилин 29 червня 2025 року, як було зазначено у повістці. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 також допустив порушення абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, в матеріалах адміністративної справи міститься достатньо належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

5.2. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з тим, що саме він супроводжував розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він запам`ятав, що розгляд вказаної справи був призначений на 5 липня 2025 року. Однак в той день т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 брав участь в організаційних заходах, спрямованих на забезпечення виконання мобілізаційного плану. Тому розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувся та був відкладений на 7 липня 2025 року. Зокрема, позивачу було вручено відповідне повідомлення (а.с.38). Після того, як 7 липня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідок ОСОБА_3 супроводив позивача до кабінету т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , де відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення. Свідок ОСОБА_3 був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та чув, як позивачу було запропоновано надати пояснення з приводу допущених ним порушень законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. ОСОБА_1 повідомив про те, що у нього відсутні пояснення. Після дослідження зібраних письмових доказів т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 виніс постанову, якою визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП. Вказана постанова була винесена саме 7 липня 2025 року, а не 5 липня 2025 року. В її змісті була допущена описка в даті винесення постанови.

5.3. ОСОБА_1 не подав жодного доказу на спростування показань свідка ОСОБА_3 . Тому посилання позивача на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності відбулось з порушенням закону, підлягає критичній оцінці. Очевидно, що накладення на ОСОБА_1 штрафу є втручанням держави в його право на мирне володіння майном (в даному випадку його грошовими коштами). Тим більше, з копій свідоцтва про народження (а.с.7-9) вбачається, що на утриманні позивача перебуває троє малолітніх дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тому штраф в розмірі 25500 гривень 00 копійок є вагомим індивідуальним тягарем для позивача. Не зважаючи на це, втручання держави в його право на мирне володіння майном є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та спрямовано на забезпечення суспільного інтересу, який полягає у забезпеченні дотримання військово-зобов`язаними законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Потреба в дотриманні означеного законодавства набуває істотного значення в період захисту державного суверенітету та протидії агресії РФ проти України. Тому оскаржувана постанова була винесена з дотриманням гарантій, передбачених п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.4. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для скасування постанови №1245 від 5 липня 2025 року та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Тому у задоволенні адміністративного позову, пред`явленого ОСОБА_1 , належить відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 25 липня 2025 року (а.с.16). Однак у задоволенні пред`явленого адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

6.3. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1 ст.243, 244-246, ч.1 ст.250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець