Справа № 400/5323/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/5323/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Лакотоша Дмитра Валерійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року, прийняте у складі суду судді Ярощука В.Г. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому позивач просив суд про визнання незаконним та скасування рішення від 08.04.2025 № 23322 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку; зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, як відповідають критеріям ризиковості.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до Головного управління ДПС у Миколаївській області відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Лакотош Дмитро Валерійович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22», в якій посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що висновки суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач має складські приміщення, операції з контрагентом підтверджені первинними документами, а відсутність реалізації у певний період не свідчить про фіктивність діяльності. Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції визнав законним адміністративний акт, який сам по собі не відповідає вимогам Порядку № 1165 в частині вмотивованості та деталізації.

Відповідачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно Відповіді від 22.08.2025 № 1693865 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (46.90).

15.05.2023 позивач (Покупець) уклав з ТОВ «СП ЮКОЙЛ» (Продавець) договір поставки № 169. Згідно з пунктами 1.1 і 1.2 цього договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти і сплатити «Товар» на умовах, визначених цим Договором Найменування (асортимент) Товару, його кількість, ціна та загальна вартість Товару, строки поставки узгоджуються Сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції.

Згідно з видатковими накладними від 01.11.2024 № 046475, від 26.11.2024 № 050232, від 13.12.2024 № 053923, від 17.01.2025 № 001621, від 29.01.2025 № 003222, від 18.02.2025 № 006021, від 17.03.2025 № 010019 ТОВ «СП ЮКОЙЛ» поставив позивачу у період з 01.11.2024 по 17.03.2025 в каністрах і банках оливи моторні, присадки до моторної оливи, рідини охолоджуючі, мастила та рідини для гідропідсилювача керма.

Відповідно до даних контролюючого органу ТОВ «СП ЮКОЙЛ» склало податкові накладні від 01.11.2024 № 114, від 26.11.2024 № 2889, від 13.12.2024 № 1571, від 17.01.2025 № 1205, від 29.01.2025 № 2289, від 18.02.2025 № 1626, від 17.03.2025 № 1942 щодо поставки позивачу олив моторних, присадок до моторної оливи, рідин охолоджуючих, мастил і рідин для гідропідсилювача керма.

Натомість позивач у період з 30.11.2024 по 31.03.2025 не склав жодної податкової накладної щодо продажу олив моторних, присадок до моторної оливи, рідин охолоджуючих, мастил і рідин для гідропідсилювача керма.

У протоколі засідання комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія) від 08.04.2025 № 46 зазначено, що позивачем здійснюється постачання послуг за рахунок сформованого ліміту у зв`язку з придбання товарів, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податків, а саме: оливи для чотирьохтактних двигунів, оливи моторної, рідини охолоджуючої, мастила, присадки для моторної оливи тощо. Водночас відповідно до звітності за формою 20-ОПП платник податків не має у використанні транспортні засоби та платником не придбаваються транспортні послуги з перевезення та послуги з оренди транспортних засобів.

Згідно з рішенням від 08.04.2025 № 23322 встановлено факт відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації:

11 накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 постачання товарів / послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, якщо постачальник не є виробником товару / послуги, що постачається.

Відповідність позивача критеріям ризиковості здійснено на підставі його господарських операцій за період з 22.10.2024 по 08.04.2025 з контрагентом з кодом , тобто з ТОВ «СП ЮКОЙЛ.

Вважаючи Рішення від 26.11.2024 № 31278 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновку контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації. Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що позивач у період з 30.11.2024 по 31.03.2025 не склав жодної податкової накладної щодо продажу олив моторних, присадок до моторної оливи, рідин охолоджуючих, мастил і рідин для гідропідсилювача керма. Крім того, суд встановив, що хоча позивач і надав докази наявності у нього складських приміщень, але за матеріалами справи не можливо встановити конкретне місце зберігання придбаних позивачем товарів у ТОВ «СП ЮКОЙЛ».

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Згідно п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Як встановлено судом, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.06.2023 року № 72093 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку встановлено, що позивач відповідає критеріям ризиковості платника податків на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно додатку 4 Порядку № 1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні від 08.04.2025 № 23322 вказано про відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку, а саме: кодам 11, 14.

Відповідність позивача критеріям ризиковості здійснено на підставі його господарських операцій за період з 22.10.2024 по 08.04.2025 з контрагентами з кодами , тобто з ТОВ «СП ЮКОЙЛ».

У протоколі засідання Комісії від 08.04.2025 № 46 наведено також дві підстави для віднесення позивача до платників податків на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку:

1) позивач здійснював постачання послуг за рахунок сформованого ліміту у зв`язку з придбання товарів, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податків, а саме: оливи для чотирьохтактних двигунів, оливи моторної, рідини охолоджуючої, мастила, присадки для моторної оливи тощо;

2) він не має у використанні транспортні засоби, і позивач не придбавав транспортні послуги з перевезення та послуги з оренди транспортних засобів.

В свою чергу, вказані підстави віднесення платника до категорії ризикових передбачені Довідником кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 № 17, з огляду на що колегія суддів критично оцінює посилань апелянта на необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Разом із тим, системний аналіз вищезазначених норм чинного законодавства дозволяє стверджувати, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі 640/6130/20.

Із змісту оскаржуваного рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 08.04.2025 № 23322 слідує, що воно прийняте на підставі аналізу господарських операцій.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування, а прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації.

Таким чином, дослідивши оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, судом апеляційної інстанції встановлено, що контролюючим органом порушено процедуру прийняття вказаного рішення.

Більш того, конкретними підставами для визнання позивача ризиковим платником податків було, зокрема, накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень).

З цього приводу до суду першої інстанції разом із позовною заявою було надано низку договорів оренди нежитлових приміщень, зокрема і договір оренди №010223-10 від 01 червня 2023 року, згідно якого орендодавець передав в оренду позивачу частину нежитлового приміщення площею 450,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Кольцова, буд. 57.

Суд першої інстанції врахував зазначені докази, однак вказав, що хоча позивач і надав докази наявності у нього складських приміщень, але за матеріалами справи не можливо встановити конкретне місце зберігання придбаних позивачем товарів у ТОВ «СП ЮКОЙЛ».

З цього приводу колегія суддів зазначає, що підставою для визнання позивача ризиковим платником податків була саме відсутність складських приміщень, а не неможливість встановлення конкретного місця зберігання товарів.

Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2021 року (справа № 817/1269/17), принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує, в першу чергу тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, а також з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ч. 4 ст. 9 КАС України та висновкам Верховного Суду, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, не було вжито усіх заходів щодо витребування доказів та повного з`ясування обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе врахувати документи, подані позивачем до суду апеляційної інстанції, зокрема копії товарно-транспортних накладних, зі змісту яких вбачається, що поставлені ТОВ «СП ЮКОЙЛ» позивачу товари переміщувались перевізником ТОВ «Нова пошта» та доставлялись за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Кольцова, буд. 57, що відповідає адресі орендованого позивачем за договором №010223-10 від 01 червня 2023 року складського приміщення.

Щодо того, що постачання товарів / послуг відбувалось за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не пов`язаних із господарською діяльністю платника податку, колегія суддів зазначає, що як встановлено судом першої інстанції, основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (46.90), а тому на переконання суду оптова закупівля олив моторних, присадок до моторної оливи, рідин охолоджуючих, мастил і рідин для гідропідсилювача керма цілком співвідноситься із господарською діяльністю позивача. Більш того, ті обставини, що позивач у період з 30.11.2024 по 31.03.2025 не склав жодної податкової накладної щодо продажу зазначених товарів, жодним чином не свідчить про нереальність господарських операцій, оскільки жодною нормою чинного законодавства не встановлено строків реалізації попередньо закуплених товарів.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, та вважає, що наявні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 08.04.2025 № 23322 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС у Миколаївській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, що прямо передбачено положеннями п.6 Порядку №1165.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного у сукупності, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосуванні норми матеріального права, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. За подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 6056,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Лакотоша Дмитра Валерійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 08.04.2025 № 23322 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» з переліку платників податків, як відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22» (54028, м. Миколаїв, (вул. Космонавтів, 81/2, ) судові витрати у розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гивень 00 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко