Справа № 280/4829/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 листопада 2025 року Справа № 280/4829/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Товариства з обмеженою відповідальність «ЦЕНТР «ЗДОРОВЕ ЖИТТЯ»

про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невикористання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «ЦЕНТР «ЗДОРОВЕ ЖИТТЯ», в якому просить стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році у розмірі 74127, 88 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого Відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у Відповідача, за рік склала 9 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону, у Відповідача повинна складати 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом., внаслідок чого до відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 74127,88 грн. Вказує, що суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць з працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році відповідачем не сплачено. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 16.06.2025 адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою судді від 07.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

30.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що ним при формуванні звітів за чотири квартали 2024 року було допущено суттєву помилку, а саме до середньооблікової кількості штатних працівників за період з початку 2024 року було помилково зараховано осіб, які працювали за сумісництвом у відповідача, наслідком чого у березні 2025 року ним було подано уточнюючи податкові розрахунки. Починаючи з серпня 2024 року відповідачем було прийнято до штату підприємства одну особу з інвалідністю. У зв`язку із цим, відповідач вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році у розмірі 74127,88 грн на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю у зв`язку із тим, що кількість середньооблікова чисельність штатних робітників не перевищує встановлену кількість у 8 осіб, по досягненню якої дійсно необхідно мати у штаті підприємства 1 особу з інвалідністю, тим більш, що така особа фактично працевлаштована. Також відповідач зазначає, що позивачем порушено вимоги Порядку проведення територіальними органами Держпраці планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 (далі - Порядок №70), Позов подано передчасно, не маючи встановлених актом перевірки органами Держпраці доказів про недотримання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів у 2024 році. На цих підставах відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальність «ЦЕНТР «ЗДОРОВЕ ЖИТТЯ»» () зареєстроване в якості юридичної особи.

Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого Відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у Відповідача, за рік склала 9 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону, у Відповідача повинна складати 1 особа.

Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом.

Ст. 20 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за позовними вимогами складає:

1305575,97: 9: 2 x (1 - 0) = 72532,00 грн.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 20 Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нараховану на повну суму недоїмки за весь її строк.

П. 4 Постанови КМУ від 31.01.2007 №70 «Про порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю» зазначено, що порядок нарахування пені та встановлення строку її сплати затверджується Мінпраці.

На виконання зазначеного положення Постанови КМУ №70 Наказом Мінпраці від 15.05.2007 №223 було затверджено «Порядок нарахування пені та її сплати».

Згідно п. 3.4 зазначеного Порядку нарахування пені здійснюється з наступного дня граничного строку сплати АГС (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).

При поданні до суду позовної заяви за невиконання нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю відділення Фонду відповідно до п. 3.7. Порядку розраховує суму пені на дату подання позовної заяви. Враховуючи, що ставка НБУ 3 18.04.2025 становить 15,5% - розрахунковий розмір пені дорівнює 0,05%. Розраховується сума пені за один день прострочення: 72532,00 грн. (сума адміністративно-господарських санкцій) x 0,05% (розрахунковий розмір пені) = 36,27 грн., таким чином, сума пені, що необхідно сплатити дорівнює: 36,27 грн. (сума пені за один день прострочення) х 44 (кількість днів) = 1595,88 грн.

Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, за 2024 рік, був направлений через електронний кабінет відповідача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкції та пені за їх несвоєчасну сплату в загальному розмірі 74127,88 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Закон України №875-XII визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №875-XIIз метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю (частина 3статті 17 Закону №875-XII).

Відповідно до положень частини 1 статті 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №875-XII (в редакції до 06 листопада 2022 року) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у частині 3 статті 18 Закону №875-XII (в редакції, чинній з 06 листопада 2022 року) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 1-3 статті 19 Закону №875-XII (в редакції до 06 листопада 2022 року) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

З 06 листопада 2022 року положення статті 19 Закону №875-XII змінено, і відповідно до частин 1-2 даної статті для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону №875-XII (яка є частиною 4 статті 19 Закону №875-XII після змін, внесених з 06 листопада 2022 року) виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону №875-XII (у редакції з 06 листопада 2022 року) Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Частинами 11 та 12 статті 19 Закону №875-XII (у редакції з 06 листопада 2022 року) передбачено, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Згідно з частинами 1-2 статті 20 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до частин 4, 5 статті 20 Закону №875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді (частина 10 статті 20 Закону №875-XII).

З аналізу норм Закону №875-XII вбачається, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю та мають середньооблікову чисельність штатних працівників 8 осіб і більше, зобов`язані створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 року №286(зі змінами), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2005 р. за №1442/11722, в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві.

Пунктом 2.6.1 зазначеної Інструкції визначено, що не включаються до облікової кількості штатних працівників такі категорії, серед іншого, прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств.

Працівник, який отримує на одному підприємстві дві, півтори ставки, тобто оформлений за сумісництвом на тому самому підприємстві, де й основне місце роботи (внутрішнє сумісництво), або менше однієї ставки, в обліковій кількості штатних працівників враховується як одна фізична особа.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що особи, які працюють за сумісництвом, не включаються до облікової кількості штатних працівників, за виключенням внутрішнього сумісництва.

З матеріалів справи встановлено, у 2024 році відповідачем до ГУ ДПС було подано чотири квартальних звіти «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного податку» , а саме 03.04.2024 за 1 квартал 2024 року; 03.07.2024 року за 2 квартал 2024 року; 08.10.2024 за 3 квартал 2024 року; 14.01.2025 за 4 квартал 2024 року; У зазначений вище звітах було встановлено наступну середньооблікову кількість штатних працівників: У звіті за: 1 квартал за січень - 6 осіб, лютий -7 осіб, березень-7 осіб, всього в 1 квартале - 20 осіб., середньооблікова кількість 6,7 осіб; 2 квартал за квітень - 8 осіб, травень - 8 осіб, червень -7 осіб; всього за півріччя - 43 особи, середньооблікова кількість 7,2 осіб; 3 квартал за липень - 9 осіб, серпень -11 осіб, вересень-11 осіб; всього в 3 квартале 31 особа, середньооблікова кількість по кварталу 10,3 особи, всього осіб у 3 кварталі 74 особи, середньооблікова кількість 8,2 осіб; 4 квартал за жовтень - 12 осіб, листопад -12 осіб, грудень - 12 осіб; всього в 4 квартале - 36 осіб середньооблікова кількість 12 осіб., Всього Осіб 110, Середньооблікова кількість за рік 9,2 особи.

В той же час, відповідачем при формуванні звітів за чотири квартали 2024 року було допущено суттєву помилку, а саме, до середньооблікової кількості штатних працівників за період з початку 2024 року було помилково зараховано осіб, які працювали за сумісництвом у відповідача, а саме, помилково було зараховано до середньооблікової кількості штатних працівників наступних осіб:

- Медичного Директора та лікаря-психіатра ОСОБА_1 , який працював за сумісництвом з 05.01.2023 року по 18.05.2024 року (наказ про прийняття на роботу від 05.01.2023 року № 3/01-К; наказ про звільнення та прийняття на роботу № 16/K/24 від 18.05.2024, трудовий договір № 2/Т від 02.10.2023 року);

- Медичного Директора ОСОБА_2 (наказ про прийняття на роботу № 16/К/24 від 18 травня 2024 року, наказ про звільнення № 9/К.25 від 30.06.2025 року); - ОСОБА_3 (наказ про прийняття на роботу № 20/К/24 від 01.08.2024 року);

- ОСОБА_4 (наказ про прийняття на роботу № 21/К/24 від 15 жовтня 2024 року);

Також слід зазначити, що спираючись навіть на помилково визначену середньооблікову кількість штатних працівників, починаючи з серпня 2024 року відповідачем було прийнято до штату підприємства одну особу з інвалідністю ОСОБА_5 на посаду охоронця (5169) за основним місцем роботи (наказ про прийняття на роботу № 20/К/24 від 01.08.2024 року).

Також, на підставі поданих відповідачем письмових доказів по справі, судом було встановлено, що з метою виправлення допущеної помилки щодо невірного вирахування середньооблікової кількості штатних працівників відповідачем було подано уточнюючи податкові розрахунки: 24.03.2025 року за січень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 5 осіб;

24.03.2025 за лютий 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 5 осіб;

24.03.2025 за березень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 6 осіб;

25.03.2025 року за квітень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 7 осіб;

25.03.2025 за травень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 7 осіб;

25.03.2025 року за червень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 6 осіб;

25.03.2025 за липень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 8 осіб;

25.03.2025 за серпень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 9 осіб, працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 1 особа.

25.03.2025 за вересень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 9 осіб, працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 1 особа.

25.03.2025 за жовтень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 9 осіб, працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 1 особа.

25.03.2025 року за листопад 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 9 осіб, працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 1 особа.

25.03.2025 за грудень 2024 року, - відкоригована середньооблікова кількість штатних працівників 9 осіб, працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 1 особа. Середньооблікова кількість штатних працівників за рік дорівнює (5+5+6+7+7+6+8+9+9+9+9+9)/12=7.41 осіб.

Прийняття ГУ ДПС та Пенсійним Фондом України наведених вище уточнюючих податкових розрахунків, які подано відповідачем підтверджено відповідними квитанціями, які додано до матеріалів справи без будь-яких зауважень з боку отримувачів. Отже, на підприємстві ТОВ «Центр «Здорове життя» за 2024 рік середньооблікова чисельність штатних робітників складає 7,41 особи, (округлюється до 7 осіб відповідно до п.1.9 Інструкції) та фактично працевлаштовано одну особу з інвалідністю з серпня 2024 року

Таким чином, середньооблікова чисельність штатних працівників Відповідача за 2024 рік склала менше ніж 8 осіб, а отже середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю у Відповідача у 2024 році, відповідно до нормативу, встановленого приписами частини 1 статті 19 Закону, склала 0 осіб, а не 1 особу, як стверджує Позивач.

Доказів внутрішнього сумісництва до суду не надано.

При цьому, позивач не надав до суду жодних доказів того, що середньооблікова чисельність штатних працівників у позивача, крім осіб, які прийняті на роботу за сумісництвом, була такою, як зазначена в Розрахунку.

За таких обставин, враховуючи, що з серпня 2024 року відповідачем було працевлаштовано 1 особу з інвалідністю та те, що середньооблікова чисельність штатних працівників у відповідача за 2024 рік складала 7 осіб, що виключає обов`язок роботодавця створювати додаткові робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у сукупності свідчить про відсутність підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідного нормативу.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки твердження позивача про порушення відповідачем вимог Закону №875-XII та правомірність застосування адміністративно-господарських санкцій спростовується письмовими доказами, наданими до матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За правилами статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2,5,9,77,132,139,143,243-246,255,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (69002, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 75, оф.226, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр «Здорове життя» (69011, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53, код ) про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова