Справа № 160/20707/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я» стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого Актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.11.2024 по встановленню третьої групи інвалідності;
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-1, яке є предметом оскарження. Заявляє, що він не проходив медичне обстеження у м. Дніпро у ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ», оскільки відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5984 неврологічне відділення 519-64-90 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Комунальне некомерційне підприємство "Київський міський центр радіаційного захисту населення міста Києва від наслідків Чорнобильської катастрофи" з 05.11.2024 по 12.11.2024. З 18.11.2024 по 22.11.2024 проходив медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджено Довідкою ВЛК №150/4 від 22.11.2024, а 19.11.2024 у Лабораторному центрі «Ніко ЛАБ» м. Київ здавав аналізи. Тому, ОСОБА_1 вважає, що відповідач ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» сфабрикувала дані, щодо його дійсного стану здоров`я та не могла прийняти обґрунтоване рішення із встановленням третьої групи інвалідності
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року витребувано від Міністерства охорони здоров`я України додаткові докази по справі.
06 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучені витребувані судом документи.
06 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучені витребувані судом документи.
07 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суд, яке надійшло від Міністерства охорони здоров`я України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року забезпечено участь представника Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» у судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву у справі до дати його фактичного подання, прийнято поданий відзив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року забезпечено участь ОСОБА_1 у судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 листопада 2025 року.
24 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про долучення доказів на виконання ухвали суд, яке надійшло від Міністерства охорони здоров`я України.
18 листопада 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача та представника відповідача-1 надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача та представника відповідача-1.
В судове засідання, призначене на 18 листопада 2025 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим та враховуючи подання сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд на місці ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Окремо суд зауважує, що в межах даної справи усі подані відповідачем-1 документи надано через підсистему «Електронний Суд». В зв`язку з цим, після їх реєстрації вже в суді вони в автоматичному режимі направлені в Електронний кабінет представника позивача та ним отримані. Як наслідок, на процесуальні права позивача обставини подачі відповідачем-1 документів не створили жодного впливу.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно виписки з Акта огляду МСЕК від 22.08.2024 року №929152, складеного Комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, позивачу встановлено другу групу інвалідності до 01.09.2026 року, загальне захворювання.
Відповідачем-1 надано до суду також сам акт огляду МСЕК від 22.08.2024 року за №1184.
В наявності індивідуальна програма реабілітації інваліда від 22.08.2024 року №1427.
Відповідно до пенсійного посвідчення позивача від 15.10.2024 року серії НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) йому призначено пенсію по інвалідності 2 групи, загальне захворювання, термін дії до 31.08.2026 року.
Відповідачем-1 надано до суду Акт огляду МСЕК від 19.11.2024 року №7, складений вже самим відповідачем-1, згідно якого позивачу встановлено третю групу інвалідності до 01.09.2025 року по загальному захворюванню.
В наявності також відповідна виписка з акта огляду МСЕК від 19.11.2024 року серії 12 ААД №3939006, а також довідка до акта огляду МСЕК від 19.11.2024 року серії 12 ААД №393006, згідно яких позивачу встановлено третю групу інвалідності.
01 лютого 2025 року позивач звернувся до відповідача-2 за роз`ясненнями щодо зміни йому групи інвалідності з другої на третю.
Листом відповідача-2 від 23.02.2025 року №8640-6057/К-02/8-2600/25 позивачу повідомлено, що в наявності виписка з акту огляду МСЕК позивача від 19.11.2024 року серії 12 ААД №393006, якою відповідач-1 встановив позивачу 3 групу інвалідності.
Вважаючи протиправним рішення відповідача-1 щодо зміни позивачу групи інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII (далі Закон №875-XII), в редакції, чинній станом на 19.11.2025 року, Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.
Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року №732/2024 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів", яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, за результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом б п. 2 Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року делеговано Кабінету Міністрів України право забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. Вказане рішення ухвалене в умовах воєнного стану України з метою захисту національної безпеки..
Згідно п. 2 Положення за рішенням Міністерства охорони здоров`я України права та обов`язки Комісії можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належать до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Відповідно до п. 8 Положення Комісія проводить перевірку, у тому числі й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 (далі Положення №1317).
За п. 1 Положення №1317 воно визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації
Пунктом 3 Положення №1317 встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури
Згідно п. 4 Положення №1317 Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Відповідно до п. 13 Положення №1317 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338 (далі - Порядок).
Згідно п. 1-1 Порядку оцінювання повсякденного функціонування особи включає визначення необхідності проведення подальшої комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи з використанням Міжнародної класифікації функціонування, обмеження життєдіяльності та здоров`я та передачу таких відомостей до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за наявності технічної можливості).
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд повторно звертає увагу на те, що предметом оскарження є зміна позивачу групи інвалідності, що мало місце саме 19.11.2024 року.
Правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд оцінює на момент їх вчинення.
Отже, до обставин даної справи належить застосовувати законодавство, яка діяло станом на 19.11.2024 року. Вказане має значення з урахуванням того, що з жовтня 2024 року по січень 2025 року, а в окремих аспектах також в подальшому, відбувалася реформа системи МСЕК, про що зауважував в т.ч. сам відповідач-1.
Таким чином, 19.11.2024 року відповідач-1 заочно змінив позивачу групу інвалідності, що ним не заперечувалося, а матеріалами справи прямо підтверджується.
Також суд зауважує, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20.
Отже, в межах даної справи правова оцінка надається виключно процедурному аспекту спірних дій відповідача-1.
Так, на наданому відповідачем-1 Акті огляду МСЕК від 19.11.2024 року безпосередньо вказано «заочно» (у верхній частині). Сам відповідач у відзиві теж вказав, що «Позивач не враховує те, що огляд не проводився і не передбачався - проводилась перевірка обґрунтованості встановлення вперше інвалідності ІІ групи у 2024 році, без огляду на МСЕК, заочно, за наявними документами всебічного обстеження під час направлення на МСЕК, що представлені у серпні 2024 року».
Передусім суд зауважує, що до суду відповідні листі правоохоронних органів не надано, в т.ч. попри витребування документів та їх часткове надання. Вказане належить тлумачити виключно як відсутність таких документів, адже жодного іншого розумного пояснення ненадання визначальних у справі доказів (за умови надання низки інших доказів) не існує.
Більш того, виходячи з приписів п. 8 Положення підставою проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішень про встановлення інвалідності є наявність постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або запит правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Тотожне правозастосування здійснене Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 29.09.2025 року у справі №580/1672/25.
Отже, навіть наявність вищезгаданих листів правоохоронних органів не вплинула б на правомірність відповідної процедури, оскільки вона в цілому ініційована без належної правової підстави постанови слідчого, прокурора, а лише на підставі листів (існування яких щодо позивача теж не підтверджено).
Також на дату 19.11.2024 року все ще була чинною Інструкція про встановлення груп інвалідності, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року №561 (далі Інструкція №561).
Згідно п. 5.10. Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
При цьому за п. 13 Положення №1317 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил
Відповідачем-1 не подано жодних доказів відмови позивача від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, а також не подано докази неприбуття позивача до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про необхідність з`явитися до відповідача для проведення обстеження та оцінки стану здоров`я позивача, що в свою чергу виключає забезпечення права особи на участь у прийнятті рішення.
Виходячи із зазначеного, відповідачем порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Тотожне правозастосування здійснене Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 29.09.2025 року у справі №580/1672/25.
Більш того, згідно п. 51 Порядку в редакції станом на 19.11.2024 року якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
В свою чергу відповідачем-1 не надано до суду доказів вищевказаного повідомлення позивача.
Отже, неправомірним є як ініціювання процедури перевірки обґрунтованості зміни позивачу групи інвалідності, так і сама така процедура, проведена заочно.
Принцип належного урядування передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, а державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Водночас, вимоги до відповідача-2 про перерахунок пенсії позивача задоволенню не підлягають.
Так, сам позивач не оскаржив жодного акту поведінки відповідача-2. Більш того, за результатом судового розгляду даної справи не зроблено висновків про те, що позивачу дійсно необхідно встановити ІІ групу інвалідності або ІІІ групу інвалідності, це питання не вирішувалося. В свою чергу дії відповідача-2 щодо перерахунку пенсії позивача є похідними саме від групи інвалідності позивача, однак це питання лише буде повторно вирішене відповідачем-1. Як наслідок, лише після такого вирішення позивач матиме підстави ініціювати перед відповідачем-2 питання про перерахунок пенсії (та за наявності відповідних правових підстав).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», оформлене Актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.11.2024 року №7, яким ОСОБА_1 змінено другу групу інвалідності на третю групу інвалідності.
Зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повторно провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 на предмет визначення групи інвалідності.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко