Справа № 380/2362/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Львівсправа № 380/2362/25

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-1/МВС України), Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (відповідач-2), в якому із урахуванням уточненої позовної заяви від 13 лютого 2025 року просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів без прийняття рішення по заяві позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву позивача і додані до неї документи та прийняти вмотивоване рішення (щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ, або щодо відмови у її призначенні) відповідно до положень пункту 9 Порядку № 593;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для прийняття рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку № 593 (Деякі питання завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до першого січня 2007 року).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що, перебуваючи на посаді інспектора ДПС ДАІ УВС Львівської області, 22 вересня 1981 року під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом та охороні громадського порядку під час затримання правопорушників отримав травму струс головного мозку та забій м`яких тканин правої сторони обличчя. Внаслідок погіршення стану здоров`я позивач з 01 вересня 2003 року по 10 вересня 2003 року проходив огляд у Львівській обласній МСЕК № 2 та йому було встановлено третю групу інвалідності. На виконання вимог пункту 5 Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593 (далі - також Порядок № 593), позивач 23 жовтня 2024 року подав на ім`я голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області заяву (рапорт) про підготовку висновку про можливість виплати страхової суми і на виконання пункту 8 цього Порядку разом з документами, зазначеним у пункті 5, надіслання їх до МВС України для прийняття рішення про призначення виплати. Однак МВС України не розглянуло по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку № 593 та листом від 27 грудня 2024 року № 35596-2024 повернуло їх Ліквідаційній комісії Головного управління МВС України у Львівській області для доопрацювання, не прийнявши жодного рішення. Позивач стверджує, що розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватися прийняттям відповідного рішення (про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги). Повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання Порядком № 593 не передбачено, а тому відповідна поведінка МВС України суперечить законодавству та є протиправною.

З огляду на вказане просить суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-1 вказує, що Відділом координації пенсійних питань МВС України за дорученням керівництва МВС України спільно із відповідальними підрозділами апарату міністерства розглянуто надіслані Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області матеріали щодо призначення страхової суми ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 593. За результатами розгляду матеріалів було встановлено, що згідно із доданою копією витягу із акту огляду МСЕК від 10 вересня 2003 року № 014650 причиною установлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності вказано травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків. Пунктом 5 Порядку № 593 передбачено, що для виплати страхової суми в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання чи установлення групи інвалідності працівник міліції подає органові внутрішніх справ за місцем проходження служби, крім інших документів, копію акта розслідування нещасного випадку та/або копію висновку службового розслідування. Водночас до матеріалів щодо призначення страхової виплати такі акти не додано, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку № 593. Додана до матеріалів копія висновку за матеріалами службової перевірки за рапортом державного автоінспектора МРЕВ УДАІ УМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції Кендзьора М.Г. від 10 листопада 1999 року не може бути врахована під час прийняття рішення за наданими матеріалами у зв`язку з тим, що Порядком № 593 подання такого документа не передбачено. Крім того, зазначений документ не містить інформації для виключення обставин, за яких згідно з умовами пункту 9 Порядку № 593 страхова сума не виплачується. Отже, наявність зазначених недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком № 593, внаслідок чого їх було повернуто на доопрацювання до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області листом Відділу координації пенсійних питань МВС України від 27 грудня 2024 року № 35596-2024. Отже, дії МВС України не суперечать нормам законодавства та не порушують прав позивача, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вказане у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-2 вказує, що листом Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 29 листопада 2024 року № 245/31/01-2024 документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги разом із висновком від 29 листопада 2024 року надіслано до МВС України. Листом Відділу координації пенсійних питань МВС України від 27 грудня 2024 року № 35596-2024 документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання, які він особисто отримав 24 січня 2025 року. Отже, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області вжила всіх необхідних заходів, діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, що виключає будь-яку неправомірну поведінку чи бездіяльність.

З огляду на вказане у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 10 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 19 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК до довідки серії ЛВА-1 № 014650 позивачу 10 вересня 2003 року встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, строком до 01 вересня 2004 року.

Згідно з витягом із акту огляду у МСЕК до довідки серії ЛВА-1 № 137394 позивачу 22 вересня 2004 року встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, пожиттєво.

Позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) від 22 жовтня 2024 року, у якому просив у десятиденний строк з дня реєстрації документів надіслати до МВС України висновок про можливість виплати страхової суми разом з документами, зазначеними у пункті 5 Порядку № 593, для прийняття рішення про призначення виплати або вмотивованої відмови про виплату на підставі пункту 9 цього Порядку, у зв`язку з тим, що 22 вересня 1981 року під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю у боротьбі зі злочинністю, позивач отримав травму «струс головного мозку (ЧМТ), забій м`яких тканин правої половини обличчя». Внаслідок отримання цієї травми Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи (Обласна МСЕК № 2) 10 вересня 2003 року позивачу була встановлена третя група інвалідності, пов`язана з виконанням службових обов`язків, строком на один рік до 01 вересня 2004 року. 22 вересня 2004 року Обласною МСЕК № 2 позивачу підтверджена та встановлена третя група інвалідності, пов`язана з виконанням службових обов`язків, пожиттєво.

До цього рапорту позивач долучив такі документи:

- довідку серії ЛВА-3 № 002039 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого;

- довідку серії 12ААА № 028470 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (видана взамін виписаної з помилкою та ламінованої довідки ЛВА-3 № 002039, виданої 10 вересня 2003 року);

- копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 2 м. Львів серії ЛВА-1 № 014650 від 10 вересня 2003 року;

- копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 2 м. Львів серії ЛВА-1 № 137394 від 22 вересня 2004 року;

- копію висновку за матеріалами службової перевірки, проведеної ІОС УРОС УМВСУ у Львівській області 10 листопада 1999 року;

- довідку про грошове забезпечення;

- копію паспорта серії НОМЕР_1 ;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

- копію свідоцтва про хворобу № 616, виданого ВЛК УМВСУ у Львівській області 30 грудня 1999 року;

- довідку № 1390-/297, видану Львівською обласною дирекцією ПАТ «HACK «ОРАНТА» 01 березня 2019 року;

- копію заяви до ПАТ «HACK ОРАНТА» від 22 серпня 2024 року про виплату страхового відшкодування;

- лист-відповідь ПАТ «HACK ОРАНТА» від 26 серпня 2024 року 1390-07-06 № 726.

29 листопада 2024 року Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області склала висновок про виплату ОСОБА_1 страхової суми відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593, згідно із яким розмір страхової суми до виплати становить 10836,00 грн.

Листом Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 29 листопада 2024 року за № 245/31/01-2024 документи про призначення ОСОБА_1 страхової виплати разом із висновком від 29 листопада 2024 року надіслано до МВС України.

27 грудня 2024 року Відділ координації пенсійних питань МВС України надіслав Ліквідаційній комісії Головного управління МВС України у Львівській області листа № 35596-2024, відповідно до якого, наявність у поданих документах недоліків (відсутність актів розслідування нещасного випадку) унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком № 593, тому вони повертаються на доопрацювання.

Позивач, уважаючи протиправною поведінку відповідача-1 щодо повернення документів без прийняття рішення за заявою (рапортом) від 22 жовтня 2024 року про призначення страхової суми у разі встановлення інвалідності третьої групи в порядку та на умовах, визначених Порядком № 593, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності дій відповідача-1 щодо повернення документів на доопрацювання без прийняття рішення за заявою (рапортом) позивача від 22 жовтня 2024 року про призначення йому страхової суми в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На час звернення позивача за отриманням страхової суми у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - також Закон № 580-VIII) визнано таким, що повністю втратив чинність Закон № 565-XII.

Однак за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

До набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги були врегульовані статтею 23 Закону № 565-ХІІ.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону № 565-XII Кабінет Міністрів України видав постанову від 21 жовтня 2015 року, якою затвердив Порядок № 850 (Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Суд зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК до довідки серії ЛВА-1 № 014650 третю групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, позивачу встановлено 10 вересня 2003 року.

Частинами першою та шостою статті 23 Закону № 565-XII (в редакції станом на дату встановлення позивачу групи інвалідності 10 вересня 2003 року) було передбачено, що працівник міліції підлягає обов`язковому державному страхуванню на суму десятирічного грошового утримання за останньою посадою, яку він займає, за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також коштів, що надходять на підставі договорів від міністерств, відомств, підприємств, установ і організацій.

У разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Положеннями частини другої статті 23 Закону № 565-XII Кабінет Міністрів України уповноважувався лише встановлювати порядок та умови страхування працівників міліції.

На виконання цієї норми права Кабінет Міністрів Української РСР постановою від 29 червня 1991 року № 59 затвердив Положення про порядок і умови державного обов`язкового страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - також Положення № 59), яким визначено порядок і умови проведення страхових виплат, передбачених законом у разі настання подій, вичерпний перелік яких наведено в законі, встановлено критерії визначення розміру відшкодування в залежності від ступеня втрати працездатності в межах граничної суми, встановленої цією нормою закону. Визначено особу страховика - Національну акціонерну страхову компанію «Оранта» (до 2005 року на підставі безпосередньо положень цієї постанови, а з 2005 року - згідно з результатами проведених тендерів) за рахунок цільових бюджетних коштів, які йому перераховувалися МВС України.

Законом України від 03 листопада 2006 року № 328-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», який набрав чинності з 01 січня 2007 року, внесено зміни до Закону України «Про міліцію», зокрема статтю 23 цього Закону викладено в такій редакції: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Тобто з 01 січня 2007 року інститут обов`язкового державного особистого страхування працівників міліції ліквідовано, на заміну йому було запроваджено інститут компенсаційних виплат у вигляді одноразової грошової допомоги працівникам міліції у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного йому під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

На виконання цієї норми права Кабінет Міністрів України 12 травня 2007 року видав постанову, якою затвердив Порядок № 707 (Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції) та визнав таким, що втратило чинність Положення № 59.

Пунктом 2 Порядку № 707 установлено, що виплати згідно з цією постановою здійснюються з 01 січня 2007 року за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ.

Міністерству внутрішніх справ України доручено завершити виплату страхової суми та одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, що повинні бути нараховані до 01 січня 2007 року (пункт 3 Порядку № 707).

На виконання пункту 3 Порядку № 707 з метою врегулювання правового механізму завершення страхових виплат за страховими випадками, що настали до 01 січня 2007 року, постановою Кабінету Міністрів України № 593 від 17 червня 2009 року затверджено Порядок та умови завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року.

За змістом пункту 1 Порядку № 593 виплата страхових сум за страховими випадками здійснюється в разі установлення групи інвалідності, що настала у період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення зазначеного строку внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі із злочинністю, у розмірі трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Розмір страхової виплати визначається виходячи з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років) на день загибелі (смерті), установлення втрати працездатності у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), захворюванням чи групи інвалідності, а для звільнених осіб - на день звільнення з органів внутрішніх справ (пункт 3 Порядку № 593).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 593 для виплати страхової суми в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання чи установлення групи інвалідності працівник міліції подає органові внутрішніх справ за місцем проходження служби:

заяву (рапорт) про виплату страхової суми;

довідку військово-лікувального закладу про поранення або довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності;

копію довідки медико-соціальної експертної комісії про установлення групи інвалідності;

копію акта розслідування нещасного випадку та/або копію висновку службового розслідування. Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС подають експертний висновок, копію наказу про відрядження для ліквідації наслідків зазначеної аварії та копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

довідку про грошове забезпечення;

копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові, дату його видачі і місце реєстрації (довідку органу реєстрації про місце проживання або місце перебування заявника);

копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 593 орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, подає у десятиденний строк з дня реєстрації документів МВС висновок про можливість виплати страхової суми разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку. МВС приймає у п`ятнадцятиденний строк рішення про призначення виплати і надсилає його разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, органові внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.

Страхова сума виплачується шляхом її перерахування не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня прийняття відповідного рішення на рахунок, відкритий працівником міліції (його спадкоємцями) в установі банку за рахунок одержувача.

Отже, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання страхової суми на умовах, передбачених Законом № 565-XII, у редакції, що діяла на момент встановлення групи інвалідності.

Водночас спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює питання завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, є Порядок № 593.

Аналіз пункту 8 Порядку № 593 дає підстави дійти висновку про те, що розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для виплати страхової суми, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову в призначенні страхової суми), оскільки повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання Порядком № 593 не передбачено. Водночас обов`язок прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні страхової суми за наслідками розгляду поданих працівником міліції заяви (рапорту) та документів покладений на МВС України.

Суд встановив, що позивач звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) від 22 жовтня 2024 року та необхідними документами про виплату страхової суми у зв`язку із встановленням інвалідності третьої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

29 листопада 2024 року Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області склала висновок про виплату ОСОБА_1 страхової суми відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593 та листом від 29 листопада 2024 року № 245/31/01-2024 надіслала документи про призначення позивачу страхової суми разом із вказаним висновком до МВС України.

На підставі вимог пункту 8 Порядку № 593 МВС України у п`ятнадцятиденний строк після надходження вказаних вище документів зобов`язане було прийняти рішення про призначення або ж про відмову в призначенні страхової суми, тобто розглянути заяву (рапорт) позивача по суті, адже, як зазначив суд вище, повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання, Порядком № 593 не передбачено.

Проте листом від 27 грудня 2024 року № 35596-2024 МВС України повернуло Ліквідаційній комісії Головного управління МВС України у Львівській області матеріали щодо призначення позивачу страхової суми на доопрацювання.

Отже, з порушенням вимог пункту 8 Порядку № 593 відповідач-1, як уповноважений орган, за результатами розгляду поданих позивачем заяви (рапорту) та документів не прийняв рішення про призначення або ж про відмову у призначенні страхової суми позивачу.

Тобто відповідач-1 всупереч вимогам пункту 8 Порядку № 593 не розглянув по суті матеріали щодо призначення та виплату позивачу страхової суми, а протиправно повернув їх Ліквідаційній комісії Головного управління МВС України у Львівській області на доопрацювання, не прийнявши рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.

Одночасно суд зауважує, що лист МВС України від 27 грудня 2024 року № 35596-2024 року не є рішенням у розумінні пункту 8 Порядку № 593, а формулювання причин відмови у листі не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішення суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин суд доходить висновку, що МВС України ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного рішення, що стосується страхової суми позивача (про призначення/відмову у призначенні) відповідно до пункту 8 Порядку № 593.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 802/498/18-а.

З огляду на вказане суд констатує, що дії відповідача-1 щодо повернення документів на доопрацювання без прийняття рішення за заявою (рапортом) позивача від 22 жовтня 2024 року про призначення йому страхової суми в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593, є протиправними.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом, без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд також бере до уваги те, що відповідно до вимог пункту 8 Порядку № 593 обов`язок подання до МВС України документів та висновку про можливість виплати страхової суми у десятиденний строк з дня реєстрації документів покладений на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції (у розглядуваній ситуації на Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області), а обов`язок прийняти рішення у п`ятнадцятиденний строк за результатами розгляду поданих документів на МВС України.

Тож з урахуванням викладеного, а також з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд уважає за необхідне покласти на відповідачів такі обов`язки:

- на Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року та додані до нього документи для прийняття рішення щодо призначення йому страхової суми відповідно до Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593;

- на Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року та додані до нього документи та прийняти вмотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні страхової суми у зв`язку із встановленням інвалідності третьої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до пункту 8 Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601), Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів на доопрацювання без прийняття рішення за заявою (рапортом) ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року про призначення йому страхової суми в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року та додані до нього документи для прийняття рішення щодо призначення йому страхової суми відповідно до Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року та додані до нього документи та прийняти вмотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні страхової суми у зв`язку із встановленням інвалідності третьої групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до пункту 8 Порядку та умов завершення виплати страхових сум за страховими випадками, які сталися до 01 січня 2007 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2009 року № 593.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна