Справа № 295/12866/25
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Ткачуком Володимиром Васильовичем, до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т АН О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Ткачук В.В. в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ДП 18 №725338 від 17.08.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги адвокат Ткачук В.В. вказав, що відповідно до постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку біля пішохідного переходу; не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник позивача в позові вказує, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, він не був водієм транспортного засобу, автомобілем не керував, транспортний засіб перебував в статичному стані.

Представник позивача зауважив, що до постанови не долучено жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в постанові відсутнє посилання на пункт Правил дорожнього руху, який на думку патрульних поліцейських порушив позивач.

Представник позивача вважає, що патрульним поліцейським не зафіксований факт керування позивачем транспортним засобом, факт порушення правил зупинки автомобіля, його висновки не відповідають фактичним обставинам, відтак вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Згідно з ухвалою суду від 18.09.2025 поновлено Дзеціні Д.С. строк звернення до суду з позовом; відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25.09.2025 від представника Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ковальського Є. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні (а.с. 21-25).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності, зокрема, з приводу того, що водій не керував транспортним, які спростовуються змістом відеозапису з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

У відзиві вказано, що позивач вчинив два адміністративних правопорушення зупинення транспортного засобі біля пішохідного переходу з недотриманням відповідної дистанції та не мав при собі посвідчення водія, відповідальність за скоєння яких передбачена відповідно в ч. 1 ст. 122 та ст. 126 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП до позивача застосовано стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП як за більш серйозне з числа вчинених.

Представник Ковальський Є. вказує, що під час патрулювання міста Житомира в період комендантської години партульними поліцейськими Управління патрульної поліції в Житомирській області за адресою м. Житомир, вул. Бульби-Боровця, 6, було помічено, що транспортний засіб зупинений в межах пішохідного переходу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . При здійсненні перевірки патрульними поліцейськими наявності у водія документів, обов`язок мати які передбачений Правилами дорожнього руху України, було виявлено, що у водія при собі були відсутні посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування.

За встановлених обставин стосовно позивача була прийнята постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення.

Представник Управління патрульної поліції в Житомирській області вважає прийняту постанову про накладення адміністративного стягнення обґрунтованою, а доводи позивача не підтвердженими жодними доказами, тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача долучив компакт-диск з відеозаписами з портативного відеореєстратора (а.с. 26).

02.10.2025 адвокат Ткачук В.В. направив додаткові пояснення (а.с. 37-38), в яких вказав, що оскаржувана постанова є наслідком численних та грубих порушень норм чинного законодавства, свідомого ігнорування фактичних обставин справи, зокрема, патрульні поліцейські не представились; не повідомили про причину та мету свого звернення; не повідомили про здійснення відеофіксації; не роз`яснили підстави застосування технічного засобу; не роз`яснили позивачу його права, що позбавило його можливості реалізувати право на захист з перших хвилин спілкування.

Представник позивача наполягав, що відповідачем не долучено до відзиву жодного доказу, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 .

Звертав увагу на упереджене ставлення працівників поліції до Дзеціно Д.С., яке використовувалось як інструмент тиску.

Вважає, що долучений до відзиву відеозапис з бодікамер патрульних з поліцейських не є безперервним, складається з окремих епізодів, а відтак не може братись судом до уваги.

06.10.2025 представник відповідача Ковалевський Є.Р. направив відповідь на додаткові пояснення (а.с. 41-42), в якій вказав, що твердження адвоката Ткачука В.В. про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та упереджене ставлення до позивача є безпідставними, не доведені жодними доказами.

Зі змісту відеозапису з бодікамер вбачається, що пасажири автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» особисто неодноразово повідомляли, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та привіз їх за вказаною адресою.

Відеозапис, долучений до відзиву, наданий в межах адміністративного провадження, яке безпосередньо стосується ОСОБА_1 , надання повного відеозапису з моменту початку виконання службових повноважень поліцейського суперечить законодавству про захист персональних даних, оскільки під час виконання службових обов`язків поліцейський перевіряє значну кількість осіб і транспортних засобів.

07.10.2025 адвокат Ткачук В.В. направив заяву, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмір 10000,00 грн (а.с. 46-52).

Представник відповідача Ковальський Є.Р. направив заперечення на заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу (а.с. 58-62), вважає заявлений розмір неспіврозмірним зі складністю справи, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та часом, необхідним для вчинення тих чи інших процесуальних дій, а також вказав, що понесені витрати не доведені належними доказами.

В запереченнях вказано, що представник позивача не надав суду докази, які підтверджують обсяг виконаних робіт, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги; не долучив жодного документа, який би підтвердив оплату послуг позивачем, що передбачено умовами п. 5.6 договору про надання правничої допомоги.

Адвокат Ткачук Т.В. 13.10.2025 направив додаткові пояснення у справі (а.с. 66-67), в яких просить задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позові та письмових поясненнях у справі. Надав додаткові докази на підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу. Додатково звернув увагу, що з відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що транспортний засіб не перебував в стані руху.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 17.08.2025 інспектор взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Лісовець В.М. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП1 №725338, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з вказаною вище постановою 17.08.2025 о 01.55 год. ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» біля пішохідного переходу, а також не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія, документи про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, чим порушив ПДР України.

На підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення застосовано за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підтвердження правомірності свого рішення представник відповідача до відзиву на позовну заяву додав компакт-диск, який містить відеозаписи з бодікамери патрульного поліцейського, які, на думку відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Дослідивши надані сторонами письмові докази у справі, оглянувши відеозаписи, надані представником відповідача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту суті і обставин оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, оскільки здійснив зупинку транспортного засобу біля пішохідного переходу; в нього при собі були відсутні посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідальність за порушення правил зупинки, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідальність за керування транспортним засобом особою без пред`явлення посвідчення водія, передбачена в ч. 1 ст. 126 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП слід довести: перше, що особа керувала транспортним засобом, друге, що ця особа не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі рішення Житомирської обласної військової адміністрації у зв`язку з введенням по всій території України воєнного стану в м. Житомирі та Житомирській області введена комендантська година, яка триває з 24-00 год. до 05-00 год., під час дії якої категорично заборонено перебувати на вулиці.

Судом достовірно встановлено, що позивач перебував на вулиці під час дії комендандської години, що є категорично забороненим. Наявність обставин, за яких перебування позивача на вулиці під час комендантської години було правомірним, судом не встановлено.

Оглянувши відеозаписи, долучені представником відповідача до відзиву на позовну заяву, судом достовірно встановлено, що транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», був зупинений в правій смузі автодороги, в зоні дії дорожнього знаку 5.38.1, який застосовується для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину.

На відеозаписі чітко і беззаперечно видно, що з автомобіля зі сторони місця для водія виходить ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу, особисто вимикав двигун транспортного засобу, особисто назвав своє ім`я, прізвище, по батькові, адресу фактичного проживання.

З відеозапису вбачається, що безпосередньо ОСОБА_1 , а також пасажири, які перебували в транспортному засобі, неодноразово вказували, що саме позивач керував автомобілем, лише він, як водій, який перевозив їх, не вживав алкоголь.

В пункті 1.10 Прави дорожнього руху України наведено визначення, що зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Є безпідставними аргументи представника позивача, що патрульними поліцейськими не зафіксований факт руху транспортного засобу, яким керував позивач, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки здійснення зупинки автомобіля передбачає собою припинення його руху, для кваліфікації зазначеного правопорушення не є необхідним доведення факту перебування його в русі.

Зі змісту відезапису судом встановлено, що транспортний засіб, зі сторони водійського сидіння якого вийшов позивач, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.38.1, який застосовується для позначення місць, призначених для організованого переходу пішоходів через проїзну частину, тобто порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за порушення якого передбачена в ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також з оглянутого судом відеозапису беззаперечно вбачається, що позивач на вимогу патрульного поліцейського не надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, які зобов`язаний мати при собі відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач пояснив, що не має документів навіть в застосунку «Дія», оскільки телефон, в якому встановлений застосунок «Дія», забрала дружина.

Щодо факту вчинення правопорушення, відсутності документів не зміг надати зрозумілу відповідь, намагався уникнути відповідальності.

Суд звертає увагу на поведінку ОСОБА_1 , який уникав контакту з поліцейськими, уникав діалогу, на запитання патрульного поліцейського чіткі відповіді не надавав, ховався за пасажирами, які вийшли з транспортного засобу.

Крім того, є неприпустимою поведінка пасажирів, які разом з ОСОБА_1 перебували в транспортному засобі, дві особи жіночої статі та одна особа чоловічої статі. Особи жіночої статі перешкоджали роботі поліцейських, погрожували зв`язками з відомими в місті людьми, намагаючись допомогти позивачу уникнути відповідальності, вживали нецензурну лайку в бік патрульних поліцейських, вчиняли галас, що відбувалось в період комендантської години, під час якої заборонено перебувати на вулиці.

Також з подальшого відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що останній відмовився.

З програми документообігу суду "Д3" судом з`ясовано, що до провадження Богунського районного суду м. Житомира надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за фактом керування ним 17.08.2025 транспортним засобом «MERCEDES-BENZ»у м. Житомирі з явними ознаками наркотичного сп`яніння, проте від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Дослідивши наданий представником відповідача відеозапис з камери службового автомобіля, вбачається, що він є безперервним з моменту виявлення автомобіля до моменту зупинки транспортного засобу. В подальшому після виходу водія з автомобіля відеозапис здійснювався на бодікамеру працівника поліції. Слід зазначити, що відеозапис складається з двох відеофайлів, проте в часовому вимірі є безперервним.

Отже, не знайшли свого підтвердження аргументи представника позивача, що наданий представником відповідача відеозапис не може бути взятий судом до уваги.

Надані представником відповідача відеозаписи суд приймає як належні та допустимі докази, які беззперечно підтверджують наявність в діях позивача ознак вчинених адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу також і на те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» зазначив про те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Таким чином, матеріалами справи безумовно підтверджується, що позивач 17.08.2025 о 01:30 год. в період комендантської години здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку пішохідний перехід, при цьому не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, свідоцтва про реєстрацію автомобіля та страхового полісу, тобто вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за скоєння яких передбачена в ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Нормами ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зі змісту оспорюваної постанови вбачається, що в ній викладений опис обставин, установлених під час розгляду справи, які вказують на вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за скоєні адміністративні правопорушення, що є достатнім для встановлення фактичних обставин, кваліфікації дій правопорушеника і притягнення до адміністративної відповідальності; стягнення на позивача накладено на підставі положень ч. 2 ст. 36 КУпАП за вчинення правопорушення, санкція за яке є більш серйозною - за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто зміст постанови цілком відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а відтак суд визнає неспроможними доводи представника позивача про невідповідність змісту постанови нормам КУпАП.

Не знайшли свого підтвердження доводи представника позивача, що відповідач не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

З дослідженого відеозапису судом встановлено, що поліцейським було роз`яснено позивачу його права, патрульний пропонував ОСОБА_1 скористатись правовою допомогою, натомість позивач та інші пасажири, які вийшли з транспортного засобу, поводили себе галасливо, не даючи можливості патрульним безперешкодно проводити розгляд справи, а правопорушнику бути уважним під час винесення постанови.

ОСОБА_1 під час розгляду справи не заявив жодного клопотання, не намагався залучити адвоката.

Дослідивши надані сторонами докази, судом не встановлено порушень прав позивача на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП та у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17, від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17, які відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають до застосування судом.

Правомірно прийнята патрульним поліцейським постанова не може бути скасована лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, позивач, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обґрунтування власних доводів.

Позивач не надав суду жодного доказу, який би спростовував факт вчинення ним адміністративних правопорушень, натомість його доводи свідчать про намагання ухилитись від адміністративної відповідальності під формальним приводом.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, порушивши Правила дорожнього руху України, що підтверджується належними і достатніми доказами, а відтак правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, підстави для скасування постанови відсутні, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з істотним порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд наголошує, що відповідно до положень ст. 1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності має на меті не лише покарання його самого, а й слугуватиме для інших учасників дорожнього руху прикладом невідворотності покарання за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, яке становить значний суспільний резонанс.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за встановлених фактичних обставин не вплине на формування думки інших осіб про неприпустимість порушення Правил дорожнього руху України та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії.

Отже, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України суд залишає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без змін, а позовну заяву без задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, будучи громадянином України, зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та її законів. Використання нецензурної лексики у спілкуванні з працівником поліції під час виконання ним своїх службових обов`язків свідчить про очевидну неповагу та суперечать загальноприйнятим правилам поведінки.

Зі змісту наданого представником відповідача відеозапису судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення патрульними поліцейськими ОСОБА_1 та особи, які перебували в транспортному засобі разом із ним, поводили себе вкрай грубо та зухвало, що є неприйнятним.

V. Розподіл судових витрат

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 77,139, 242-246, 286, КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову, поданого представником ОСОБА_1 - адвокатом Ткачуком Володимиром Васильовичем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Ткачук Володимир Васильович, робоча адреса: м. Житомир, вул. В. Косенка, 44, офіс 4.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96; код ЄДРПОУ: .

Суддя О.В. Стрілецька