Справа № 620/11720/24
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2025 року

м. Київ

справа №620/11720/24

касаційне провадження № К/990/46131/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Управління) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №620/11720/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСАГРОЕНЕРДЖИ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.07.2024 №11222/ж10/25-01-07-00.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025, позов задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Підставою касаційного оскарження скаржником вказано пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - суд апеляційної інстанцій застосував норми права визначені частині першій статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (із змінами і доповненнями) від 21.06.2018 року №2473-VIII, пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження відповідач зазначив, що сертифікат Київської Торгово-промислової палати від 23.12.2024 №3000-24-2398, яким Київською Торгово-промислової палати засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) з 06.11.2023 по 29.04.2024 не подавався до перевірки, а тому не може бути врахованим судами при вирішенні спору.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення по суті спору, суди першої та апеляційної інстанцій, ураховуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази зазначили, що у розглядуваному випадку та обставина, що сертифікати про форс-мажорні обставини не були надані до перевірки, не змінюють того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які в подальшому були підтверджені зазначеними сертифікатами.

Серед іншого, період порушення граничних строків розрахунків за договором від 08.05.2023 № Nr-002/2023, за який позивачу нараховано пеню, тривав з 09.12.2023 по 31.05.2024. Відповідно до сертифікату Київської Торгово-промислової палати від 23.12.2024 №3000-24-2398 період дії форс-мажорних обставин за вказаним договором тривав з 06.11.2023 по 29.04.2024, тобто майже весь період прострочення граничних строків охоплений дією сертифікату про форс-мажорні обставини. При цьому суд апеляційної інстанції врахував доводи апеляційної скарги в частині посилання на позицію Верховного Суду, відповідно до якої форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.

Натомість суд дійшов висновку про доведеність настання форс-мажорних обставини з огляду на сертифікат Київської Торгово-промислової палати від 23.12.2024 №3000-24-2398, загальновідомість ситуації на українсько-польському кордоні у визначений період та взаємодію позивача з контрагентом, що націлена на вирішення ситуації, що сталась в результаті виконання умов договору Nr-002/2023 від 08.05.2023, а саме: звернення від 02.10.2023, № 07/11 від 07.11.2023, вих. 12/1 від 12.02.2024, вих. 12/2 від 12.02.2024, вих. 18 від 22.02.2024.

Вирішуючи спір суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.07.2024 у справі № 380/8597/23.

При цьому, висновки судів відповідають висновкам Верховного Суду, що викладені у постанові від 16.05.2025 у справі №520/2660/24, де суд зазначив, що у розглядуваному випадку та обставина, що сертифікати про форс-мажорні обставини не були надані до перевірки, не змінюють того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які в подальшому були підтверджені зазначеними сертифікатами. Таким чином, суди правильно вважали, що в цьому випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування до спірних правовідносин частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій в частині застосування норм статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у справі, у якій подано касаційну скаргу відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у подібних правовідносинах.

Отже, Верховний Суд вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі не дають підстав для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Висновки судів першої і апеляційної інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду, постанови про відступлення від яких немає, і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від таких у цій справі, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк