Справа № 620/2017/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2017/25 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 по 18.05.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01.01.2023 по 18.05.2023, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані нею дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки, а також підйомної допомоги за 2020 та 2023 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки, а також підйомної допомоги за 2020 та 2023 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні основної оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 рік;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані нею дні оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 рік;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, без урахуванням сум індексації грошового забезпечення;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2019 - 2024 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби передбаченої частиною четвертою статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах";

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2019 - 2024 роки передбаченої частиною четвертою статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах", обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2020 року по 2024 рік;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, встановленої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за період з 2020 року по 2024 рік, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не зарахування до пільгової вислуги років ОСОБА_1 періодів, зазначених у довідці № 12/1282 від 28 грудня 2023 року та № 30/85 від 13.03.2020 року із розрахунку один місяць служби за три місяці;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати пільгову вислугу років ОСОБА_1 , врахувавши періоди безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_1 № 12/1282 від 28 грудня 2023 року та час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 № 30/85 від 13 березня 2020 року, із розрахунку один місяць служби за три місяці, перерахувати загальну вислугу років та внести відповідні зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС;

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо розрахунку календарної вислуги років ОСОБА_1 виходячи з 6 років 00 місяців 27 днів. 21;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати календарну вислугу років ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС, зазначивши, що календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 6 років 1 місяць 1 день;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо розрахунку пільгової вислуги років ОСОБА_1 виходячи з 04 років 00 місяців 28 днів;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати пільгову вислугу років ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС, зазначивши, що пільгова вислуга років ОСОБА_1 складає 10 років 07 місяців 02 дні;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати загальну вислугу років ОСОБА_1 та внести відповідні зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС, зазначивши, що загальна вислуга років ОСОБА_1 складає 16 років 8 місяців 3 дні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в спірні періоди було невірно встановлено розмір посадового окладу та окладу за військове звання при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення. Також вказує, що має право на виплату спірного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та індексації грошового забезпечення. Також позивачу протиправного не нараховано та не виплачено компенсації за всі наявні у позивача відпустки. Крім того вказує, що відповідачем протиправно не враховано періоди безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_1 № 12/1282 від 28 грудня 2023 року та час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 № 30/85 від 13 березня 2020 року, із розрахунку один місяць служби за три місяці, перерахувати загальну вислугу років та внести відповідні зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС. В зв`язку з чим також має право на перерахунок загальної, в тому числі календарної та пільгової, вислуги років.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 17.03.2020 по 18.05.2023 грошового забезпечення, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2021, 2022, 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023 роки, підйомної допомоги за 2020 рік, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 17.03.2020 по 18.05.2023, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення за 2021, 2022, 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023 роки, підйомної допомоги за 2020 рік, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 - 2024 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби передбаченої частиною четвертою статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах".

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2020 - 2024 роки передбаченої частиною четвертою статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах".

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2020 року по 2024 рік.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, встановленої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за період з 2020 року по 2024 рік.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не зарахування до пільгової вислуги років ОСОБА_1 періодів, зазначених у довідці № 12/1282 від 28 грудня 2023 року та № 30/85 від 13.03.2020 року із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати пільгову вислугу років ОСОБА_1 , врахувавши періоди безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_1 № 12/1282 від 28 грудня 2023 року та час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення зазначені в довідці Військової частини НОМЕР_2 № 30/85 від 13 березня 2020 року, із розрахунку один місяць служби за три місяці, в зв`язку з чим перерахувати загальну вислугу років.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі позивач просить рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 620/2017/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо: включення сум індексації грошового забезпечення до розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2021 - 2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, підйомної допомоги за 2020 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок; нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні основної оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 роки; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) внести зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС щодо розрахунку календарної та пільгової вислуги років - скасувати; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити повністю; у іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 620/2017/25 - залишити без змін.

У своїй апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року, та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року та від 11 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 у період з 17.03.2020 по грудень 2024 року проходила службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частини НОМЕР_1 ).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.12.2024 №1731-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 12.12.2024. Зокрема, у даному наказі зазначено: вислуга років станом на 12.12.2024 становить: календарна - 06 років 00 місяців 27 днів, пільгова 04 роки 00 місяців 28 днів, всього 10 років 01 місяць 25 днів; виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби; щорічну основну відпустку за 2022 рік не використала; виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку зі збереженням грошового забезпечення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки, передбачену пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 84 календарних дні; відповідно до ч. 14 статті10-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік - за 30 календарних днів, за 2024 рік - за 15 календарних днів. Останнім днем проходження військової служби вважати 12 грудня 2024 року.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем за період проходження служби позивачем з 17.03.2020 по 12.12.2024 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Як слідує з розрахункових листів позивачу виплачена підйомна допомога за червень 2020 року, матеріальна допомога на оздоровлення за грудень 2021 року.

Також згідно довідки про грошове забезпечення, що нараховане позивачу за період з 01.02.2022 по 31.03.2024 слідує, що останній виплачувалася грошова допомога на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 (виплачена за 2023 рік в травні 2023 року) роки, підйомна допомога за 2023 рік виплачена в липні 2023 року.

Вважаючи дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За доводами відповідача, при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача ним правомірно застосовано такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України вважає помилковою позицію позивача щодо не застосування відповідачем при обчисленні такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, оскільки зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не є нормами права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення " Закону № 1774-VIII.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) є безпідставними.

Відповідно, Чернігівським окружним адміністративним судом 09 червня 2025 року при винесенні рішення, було неправильно викладено обґрунтування, не з`ясовано всі обставини справи, не досліджені в повному обсязі документи та нормативні документи на підставі яких винесено рішення і тому рішення в частині задоволених вимог підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою внесено зміни до Постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» (пункт 6 Постанови № 103).

Постанова № 103 набула чинності 24 лютого 2018 року.

На момент набрання чинності Постановою № 704 (01 березня 2018 року) пункт 4 вже був викладений в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови № 103, відповідно передбачав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Водночас текст примітки, зокрема, додатків 1, 14 до Постанови № 704 - у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 - не змінився, відповідно виникла неузгодженість тексту примітки з положеннями пункту 4 Постанови № 704 в редакції, викладеній згідно з пунктом 6 Постанови № 103.

Кабінет Міністрів України постановою від 28 жовтня 2020 року № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 р. №1644 і від 30 серпня 2017 р. № 704» виправив цю неузгодженість, виклавши, зокрема, примітку до додатку 1 до Постанови № 704 в новій редакції: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. ». В аналогічній редакції викладена також і примітка додатку 14 до Постанови № 704.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Наведене свідчить, що з дати прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103. Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення вже немає, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови № 704, а надто на розмірі розрахункової величини - прожитковому мінімумі для працездатних осіб.

В даній справі позивач оспорює правомірність обчислення та виплати його грошового забезпечення з 17.03.2020 по 18.05.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 (1762 грн).

Позивач апелюючи до дати ухвалення судового рішення - 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, вважає, що з цієї дати його посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу має визначатися - за правилами пункту 4 Постанови № 704 - шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а не «на 01 січня 2018 року» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21 у подібних правовідносинах дійшов наступного висновку:

(1) з 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».

Такий правовий підхід Верховний Суд застосував також у постановах від 31 серпня 2022 року у справі № 120/8603/21-а, від 16 листопада 2022 року у справі № 120/648/22-а, від 04 січня 2023 року у справі № 640/17686/21, від 10 січня 2023 року у справі № 440/1185/21.

Враховуючи вимоги позивача, а саме період, за який він просить перерахувати і виплатити його грошове забезпечення та одноразові грошові виплати з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням (виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704), колегія суддів вважає, що правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, від 12 вересня 2022 року у справі № 500/1813/21, від 19 жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21, має бути врахований при застосуванні положень пункту 4 Постанови № 704 при вирішенні також і цієї справи.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/16735/21, в якій сформовано висновок щодо застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції від 29 січня 2020 року у правовідносинах, які, зокрема, стосувались нарахування і виплати грошового забезпечення військовослужбовцю за період з 29 січня 2020 року по 07 квітня 2021 року.

Враховуючи викладене слід зазначити, що саме з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, внаслідок чого була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

Отже, з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 виникли підстави для визначення, на підставі первинної редакції Постанови № 704, розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

За такого правового врегулювання та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у частині того, що грошове забезпечення ОСОБА_1 з 17.03.2020 по 18.05.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії по наказу командира, премії по окладу, винагороди за бойове чергування, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги) слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (а не «на 1 січня 2018 року»).

Натомість, доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма, за якою обчислення грошового забезпечення позивача здійснюється із використанням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, свого підтвердження не знайшли.

У контексті покликань відповідача на обов`язок суду застосовувати вимоги пункту 4 Постанови у редакції, що діяла до 24.02.2018, та розраховувати розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу у розмірі не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні Положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Оскільки приписи пункту 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ не втратили чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, то в цьому випадку не встановлено правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанцій в оскаржуваній частині.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.

Позивач просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 620/2017/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо:

1) включення сум індексації грошового забезпечення до:

- розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2021 - 2022 роки;

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік;

- підйомної допомоги за 2020 рік;

- одноразової грошової допомоги при звільненні;

- грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок;

2) нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні основної оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 роки;

3) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) внести зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС щодо розрахунку календарної та пільгової вислуги років.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

За доводами позивача, відповідно до наданої 06 лютого 2025 року довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.11.2018 р. по 14.12.2024 р., позивач в період з квітня 2020 року по грудень 2022 року, а також з серпня 2024 року по грудень 2024 року безперервно отримувала індексації грошового забезпечення у відповідних сумах, що вказані у довідці.

Позивач наполягає на необхідності включення сум індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення для розрахунку допомоги на оздоровлення, визнаючи її систематичний (щомісячний) характер та функцію підтримання купівельної спроможності. Індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення. Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.

Індексація мала системний характер для позивача, відтак розрахунок грошової допомоги на оздоровлення (за 2021 та 2022 рр.), матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (2022 рік), підйомної допомоги (2020 рік), одноразової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки (грудень 2024 року) мав здійснюватися з урахуванням індексації.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не отримував індексації суперечить матеріалам справи, зокрема розрахунковим листам (додаток під назвою «Лист від 05.02.2025 р.») та довідці про грошове забезпечення (додаток під назвою «Додаток 2» поданий 04.03.2025 р.).

Також позивач зазначає про те, що компенсація за невикористані дні відпустки можлива лише у випадку звільнення зі служби, а не переведення з однієї в/ч до іншої, як це було у випадку з позивачем в період з 02.04.2019 р. по 17.03.2020 р. Відповідач листом від 19.02.2025 р. проінформував, що даних щодо використання щорічної відпустки за 2019 рік у відповідача не має. Враховуючи те, що відповідно до довідки про безпосередню участь, позивач брала участь в ООС на території Луганської області, є всі підстави стверджувати, що така відпустка не була використана, а тому позивач мала отримати компенсацію за неї при звільненні, чого не було зроблено.

Щодо розрахунку вислуги років позивач зазначає про те, що якщо суд встановив факт неправомірного не зарахування певних періодів служби та зобов`язав провести перерахунок вислуги, то логічним і необхідним завершенням ефективного судового захисту є зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до наказу про звільнення із зазначенням правильної, перерахованої вислуги років. Аргумент суду про "передчасність" такої вимоги є необґрунтованим, оскільки всі необхідні дані для розрахунку (довідки про участь у відповідних заходах, періоди служби) були наявні в матеріалах справи, і сам суд визнав необхідність їх врахування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог (зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2024 роки, а також підйомної допомоги за 2020 та 2023 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення) суд першої інстанції вказав, що позивач лише з 17 березня 2020 року перебував на службі у відповідача та у матеріалах справи відсутні докази щодо отримання позивачем щомісячної індексації грошового забезпечення, починаючи з 17 березня 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог (зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані нею дні оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 рік) суд першої інстанції вказав, що як слідує з копії витягу з послужного списку позивач зарахований до списків особового складу відповідача 17 березня 2020 року, як наслідок відсутні правові підстави для здійснення спірного перерахунку.

Позовні вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, залишені судом без задоволення, оскільки на момент виплати спірної компенсації та одноразової грошової допомоги при звільненні, з 20 травня 2023 року обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб здійснюється виходячи з розміру 1762 гривні, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Щодо спірних виплат з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, то суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази щодо щомісячного отримання позивачем індексації грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині внесення змін в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС та в частині перерахунку календарної та пільгової вислуги років в конкретних роках, місяцях та днях, суд вказав, що такі задоволенню не підлягають, оскільки розцінюються судом як передчасні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та вищенаведеним висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо врахування індексації грошового забезпечення

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно положень ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2011-ХІІ , Порядку №260, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошові допомоги, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня грошового забезпечення внаслідок його знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, які перебувають на військовій службі, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації призвело б до застосування для визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, постанові від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, постанові від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, постанові від 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, предметом розгляду яких було включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру "грошової допомоги на оздоровлення" та "одноразової грошової допомоги при звільненні".

У постанові від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18 Верховний Суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. Тому індексація грошового забезпечення включається для обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди, оскільки входить до складу грошового забезпечення.

Як вбачається з розрахункових листів нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 з квітня 2020 року по грудень 2022 року та серпня 2024 року по грудень 2024 року позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення у розмірі від 216,51 грн до 1470,83 грн та від 130,20 грн до 254,35 грн відповідно.

Вказані виплати нараховувались щомісячно, тобто їх характер є систематичним.

Відповідно, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів щодо отримання позивачем щомісячної індексації грошового забезпечення, починаючи з 17 березня 2020 року, що відповідно слугувало відмовою у задоволенні означених позовних вимог.

Таким чином, відповідач протиправно не врахував суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 до розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2021 - 2022 роки; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; підйомної допомоги за 2020 рік; одноразової грошової допомоги при звільненні; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, а позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні основної оплачуваної відпустки за 2018 та 2019 роки

Як слідує з копії витягу з послужного списку, ОСОБА_1 у період з 17 березня 2020 року по грудень 2024 року проходила службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ).

З листа-відповіді відповідача від 19 лютого 2025 року вбачається, що даних щодо використання позивачем щорічної (основної оплачуваної) відпустки за 2018-2019 роки у відповідача не має.

В свою чергу позивач висновує, що він брав участь в ООС на території Луганської області, відтак є всі підстави стверджувати, що така відпустка ним не була використана, а тому він має отримати компенсацію за неї при звільненні.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 73, частини 1, 2 статті 74, частини 1 статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Нормою частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже обставини справи щодо невикористання позивачем щорічної (основної оплачуваної) відпустки за 2018-2019 роки, мають бути підтверджені певними засобами доказування, які в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, судова колегія погоджує висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в означеній частині.

Щодо внесення змін до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС щодо розрахунку календарної та пільгової вислуги років

Відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, однак суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних дій суб`єкта владних повноважень у подальшому, оскільки на час розгляду справи таких не існує.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, установлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Колегія суддів зауважує, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку позивачу календарної та пільгової вислуги років в конкретних роках, місяцях та днях на виконання цього рішення суду, а тому суд апеляційної інстанції з урахуванням наведених вище мотивів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на передчасність відповідних позовних вимог, оскільки на момент прийняття рішення, відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, такі позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, як передчасні, про що вірно виснував суд першої інстанції.

Крім того судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача з відповідними вимогами щодо внесення змін до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2024 року № 1731-ОС щодо розрахунку календарної та пільгової вислуги років.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини справи, що відповідно до приписів статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2021 - 2022 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, підйомну допомогу за 2020 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині. У іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2021 - 2022 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, підйомну допомогу за 2020 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2021-2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, підйомної допомоги за 2020 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, без урахуванням сум індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2021 - 2022 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, підйомну допомогу за 2020 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: Ключкович В.Ю.

Судді: Беспалов О.О.

Грибан І.О.