Справа № 500/4103/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4103/25

24 листопада 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського раону Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (далі відповідач, або рада) у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з Микулинецької селищної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу, з часу виникнення обов язку у відповідача поновлення позивача на роботі по день винесення судового рішення, допущений у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві вказує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/5098/24 від 16.12.2024 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2025 визнано протиправним та скасовано пункти 1 та 2 рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 2874 від 17.05.2024 "Про внесення змін до рішення №1613 від 12.11.2021 "Про утворення старостинських округів на території Микулинецької селищної ради". Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №2889 від 19.07.2024 "Про припинення повноважень та звільнення старост" щодо звільнення з посади старости Струсівського старостниського округу Микулинецької селищної ради ОСОБА_1 . Поновлено позивача на посаді старости Струсівського старостниського округу Микулинецької селищної ради з 07 серпня 2024 року. Вказане судове рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за один місяць звернено до негайного виконання.

Оскільки на теперішній час рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді залишається невиконаним, тому позивач на підставі ст. 236 КЗпП України просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання судового рішення.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку для його подання не звертався.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 21.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебувала на посаді старости старостинського округу Микулинецької селищної ради.

07 серпня 2024 року на підставі рішення Микулинецької селищної ради від 19.07.2024 № 2889 «Про припинення повноважень та звільнення старост» позивача звільнено, як старосту старостинського округу Микулинецької селищної ради, у зв`язку із достроковим припиненням повноважень, за скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України.

Вказані обставини встановлені у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/5098/24 від 16.12.2025, яке набрало законної сили 14.05.2025, а тому в силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України доказування не потребують.

Також у вказаному рішенні суду встановлено, що середньоденна заробітна плата позивачки становить 1 103,02 грн.

Цим же рішенням суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд вирішив:

«Визнати протиправними та скасувати пункти 1 та 2 рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 2874 від 17.05.2024 «Про внесення змін до рішення №1613 від 12.11.2021 «Про утворення старостинських округів на території Микулинецької селищної ради».

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №2889 від 19.07.2024 щодо звільнення з посади старости Струсівського старостниського округу Микулинецької селищної ради ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді старости Струсівського старостниського округу Микулинецької селищної ради з 07 серпня 2024 року.

Стягнути з Микулинецької селищної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 серпня 2024 року по 16 грудня 2024 року у розмірі 102 581,67 (сто дві тисячі п`ятсот вісімдесят одну гривню шістдесят сім копійок) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 з 07 серпня 2024 року на посаді старости Струсівського старостинського округу Микулинецької селищної ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 24 266,66 грн (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят шість гривень шістдесят шість копійок) допустити до негайного виконання.».

Доказів виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 по справі № 500/5098/24 в частині поновлення на посаді старости Струсівського старостинського округу матеріали справи не містять.

Як слідує зі змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2025 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління юстиції Гулевич О.Л. закінчено виконавче провадження №77038886 на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа №500/5098/24, що виданий Тернопільським окружним адміністративним судом 30.01.2025, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Струсівського старостинського округу Микулинецької селищної ради з 07.08.2024.

У вказаній постанові також встановлено, що рішення суду боржником не виконано, у зв`язку з чим 13.03.2025 державним виконавцем до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області скеровано повідомлення про вчинення злочину посадовими особами Микулинецької селищної ради.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких міркувань та приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Порядок виконання судових рішень встановлений статтею 372 КАС України, частиною другою якої передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

На час незаконного звільнення з посади старости позивач мала статус посадової особи органу місцевого самоврядування, правовий статус якого врегульовано Законом України «Про місцеве самоврядування».

Разом з тим, відносини щодо поновлення на роботі незаконно звільненого посадовця органу місцевого самоврядування, компенсації за вимушений прогул та за затримку виконання рішення про поновлення на роботі нормами Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосередньо не врегульовані.

Натомість, Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Частинами 1, 5 статті 235 КЗПП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З аналізу вищевказаних положень слідує, що роботодавець зобов`язаний добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ або інший індивідуальний акт про поновлення працівника на роботі негайно - відразу після проголошення рішення суду з метою компенсації втрат такому працівнику від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникла у працівника, що був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. При цьому, закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, оскільки у даній категорії справ наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція з цього спірного питання викладена і Верховним Судом, зокрема, в постановах від 16.02.2018 року у справі №807/2713/13-а, від 21.03.2018 року у справі №243/2748/16-ц, від 27.06.2019 року у справі №821/1678/16, від 17.07.2019 року у справі №825/1281/16, від 25.07.2019 року у справі №2а-3138/10/0370, від 27.11.2019 року у справі №802/1183/16-а.

Крім того, суд зазначає, що згідно пункту 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", роз`яснено судам, що стосовно до правил ст.24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Разом з тим, КЗпП не містить визначення поняття "поновлення на роботі", як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливість виконання своїх обов`язків.

Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття "затримка" як "зволікання", затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України, належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу або іншого індивідуального акта про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Як слідує зі змісту постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління юстиції Гулевич О.Л. про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2025 №77038886 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №500/5098/24 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Струсівського старостинського округу Микулинецької селищної ради не виконано.

Враховуючи, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №500/5098/24, яке набрало законної сили, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Струсівського старостинського округу Микулинецької селищної ради, на теперішній час не виконано, тому відповідно до статті 236 КЗпП України позивач має право на виплату їй середнього заробітку за час затримки виконання вказаного судового рішення.

Визначаючись з періодом затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, суд враховує, що на момент розгляду даної справи рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №500/5098/24 в частині поновлення позивача на посаді не виконано.

Таким чином, в межах даних спірних правовідносин період затримки виконання судового рішення становить з 17.12.2024 (наступний день після ухвалення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №500/5098/24) по 24.11.2025 р. включно (день винесення судового рішення у даній справі).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду (підпункт «з» пункту 1 Порядку №100).

Абзацом 3 пункту 2 Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За правилами пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як встановлено у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №500/5098/24, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становить 1103,02 грн.

Враховуючи, що період затримки виконання судового рішення з 17.12.2024 по 24.11.2025 становить 245 робочих днів, тому розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 270 239,90 грн. (1103,02 грн. х 245 робочих днів).

Також суд враховує, що стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок затримки виконання судового рішення слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі зібраних доказів, надаючи правову оцінку кожному доказу окремо та в їх сукупності, здійснивши системний аналіз положень законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1455,99 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.07.2025 №0.0..1.

У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1455,99 грн. за рахунок його бюджетних асигнувань.

Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити повністю.

Стягнути з Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 17.12.2024 по 24.11.2025 включно у розмірі 270 239 (двісті сімдесят тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 90 коп., з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Стягнути з Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1455 (тисячу чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 99 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Микулинецька селищна рада (місцезнаходження: вул. Поштова, 1, Б, с-ще Микулинці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 48120 );

Головуючий суддя Юзьків М.І.