Справа № 940/2120/25
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.11.2025 Провадження по справі № 2-а/940/27/25
Справа № 940/2120/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Кременшина І.В. серії ЕНА № 5947511 від 16.10.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340 гривень, а також стягнути з відповідача судові по справі, посилаючись на те, що дана постанова є незаконною, оскільки він, працюючи водієм ФОП ОСОБА_2 , не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, яке ставиться йому у вину, і, крім того, схема маршруту перевезення пасажирів за маршрутом Тетіїв-Київ перевізником погоджена за місцем його реєстрації та маршруту руху, а саме з Управлінням патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2025 року інспектором 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Кременшиним І.В. винесена постанова серії ЕНА № 5947511 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340 гривень за те, що він 16.10.2025 року о 10 годині 51 хвилині в м. Києві, по проспекту Академіка Глушкова керував автобусом MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Тетіїв-Київ без узгодження з уповноваженим органом Національної поліції України м. Києва схеми маршруту руху, чим порушив п. 32.1 ПДР України.

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 140 КУпАП передбачено, що порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом пункту 32.1 Правил дорожнього руху України з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що у випадку, коли законодавчими актами передбачено відповідний порядок узгодження з органами Національної поліції окремої діяльності, особа, яка не здійснила таке погодження, притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Разом з цим судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснює перевезення пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування Тетіїв АС Київ АС «Південна» через Володарку на підставі договору № 15.2014 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 21.07.2014 року, укладеного між ним та Київською обласною державною адміністрацією, та додаткової угоди до нього № 251 від 02.10.2019 року.

Відповідно додаткової угоди до договору № 15.2014 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 21.07.2014 року № 223 від 05.06.2024 року, Київська обласна державна адміністрація надає ФОП ОСОБА_2 право на здійснення перевезень пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування сполученням Тетіїв АС Київ АС «Південна» через Володарку, рейси № 2634/2635, 2636/2637.

Згідно трудового договору між працівником і фізичною особою від 08.11.2009 року, ОСОБА_1 працює на посаді водія у приватного підприємця ОСОБА_2 , зобов`язаний виконувати пасажирські перевезення та 16.10.2025 року здійснював перевезення пасажирів як найманий працівник.

У той же час, відповідно до частин 1-4 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Виходячи зі змісту положень статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», обов`язок погоджувати паспорт маршруту з уповноваженим органом Національної поліції покладається на перевізника, в даному випадку на ФОП ОСОБА_2 , а не на позивача, як водія маршрутного транспортного засобу.

Суд зазначає, що суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140 КУпАП, можуть бути посадові особи, суб`єкти господарювання та громадяни, які самостійно здійснюють пасажирські перевезення за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач у даному випадку помилково і неправомірно визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки позивач фактично не є належним суб`єктом цього правопорушення, яке ставиться йому у провину, а тому, відповідно, у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що в пункті 2.12 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 року № 278, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.06.2010 року за № 408/17703 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства інфраструктури № 932 від 19.11.2013 року), передбачено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції: міського маршруту - підрозділом Державтоінспекції міста; приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника.

За змістом пункту 1 даного Положення Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Поряд із цим, у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, серед іншого, що автобусний маршрут загального користування це автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення.

Регулярні пасажирські перевезення це перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень (стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (у редакції, чинній з 19.11.2013 року) автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

Пунктом 1.4. Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (у редакції, чинній з 19.11.2013 року) встановлено, що схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та працівникам уповноважених підрозділів Національної поліції України.

Суд зауважує, що наказом Міністерства інфраструктури №932 від 19.11.2013 року «Про затвердження Змін до Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», який набрав чинності 20.12.2013 року, внесено відповідні зміни та виключено вимогу про необхідність погодження паспортів маршруту регулярних перевезень відповідними органами Державтоінспекції МВС України та залишено такі вимоги в частині погодження паспортів маршрутів регулярних спеціальних перевезень (організованих перевезень певних категорій пасажирів).

Як слідує з договору № 15.2014 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 21.07.2014 року, укладеного між ним та Київською обласною державною адміністрацією, та додаткових угод до нього, ФОП ОСОБА_2 здійснює регулярні пасажирські перевезення на міжміському автобусному маршруті загального користування, у зв`язку з чим погодження паспорту маршруту відповідними органами Національної поліції (Державтоінспекції МВС України) законом не вимагається, оскільки вказаний маршрут не є маршрутом регулярних спеціальних перевезень.

При цьому, паспорт міжміського внутрішньообласного автобусного маршруту загального користування (схема руху) перевізником ФОП ОСОБА_2 було погоджено Управлінням патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції 16.08.2021 року.

З огляду на наведене, рішення інспектора 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Кременшина І.В. про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 140 КУпАП є необґрунтованим.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 32.1 ПДР України, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАПє протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 246 КАС України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. При цьому, згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку від 22.10.2025 року, а томудані витрати суд у відповідності ст. 139 КАС Українистягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції.

Керуючись, ст.ст. 5, 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 взводу 7 роти 2 батальйону полку № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Кременшина І.В. серії ЕНА № 5947511 від 16.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович