Справа № 320/58591/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України", Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати необ`єктивним та скасувати свідоцтво про хворобу, видане госпітальною військово-лікарською комісією державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 24.09.2024 №829;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 01.10.2024 №515 о/с, визнати ОСОБА_1 придатним до служби в поліції в індивідуальному порядку та поновити на займаній посаді.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, хоча позивач заявляв клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.

Також апелянт зазначає, що підставою для звільнення зі служби в поліції є власноручно написаний рапорт, проте звільнення позивача відбулося без його розуміння того, що він може бути придатний до служби в поліції, зокрема з урахуванням ступеню придатності, який визначений у довідці ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому оскаржуваний наказ про звільнення позивача є протиправним, у зв`язку з чим його слід скасувати.

Зокрема, позивач зазначає, що на момент звернення із рапортом про звільнення йому не було відомо те, що у свідоцтві про хворобу від 24.09.2024 № 829 вказано хибний діагноз з визначенням неправильного ступеня придатності до служби, тому, з метою виключення сумнівів щодо придатності до служби в поліції, 22.10.2024 проведено медичний огляд у військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якого визначено придатність до служби у військових частинах забезпечення.

Також апелянт зазначає, що під час проведення додаткового медичного дослідження, ним отримано довідку Військово-лікарської комісії Гарнізонної ВЛК «Національного військово-медичного клінічного центру «Головного військового клінічного госпіталю» № 2025-0425-1638-4882-7 від 25.04.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі статті 39-б, 40-б графи ІII Розкладу хвороб придатний до військової служби за контрактом, придатний до служби у військових частинах забезпечення тощо.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України", Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про зобов`язання вчинити певні дії.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

У відзиві відповідач зазначає, що беручи до уваги п. 22 Положення № 285, згідно з якими свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно, а також враховуючи поданий ОСОБА_1 рапорт про звільнення зі служби в поліції, Департаментом видано наказ від 01.10.2024 № 315 о/с, яким відповідно до пункту 2 (за станом здоров`я (через - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (0118129), старшого оперуповноваженого сектору інформаційно-аналітичної підтримки управління протидії корупції, звільнено зі служби в поліції із 01 жовтня 2024 року.

Також відповідач вказав, що посилання позивача на те, що на момент складання та подання рапорту 30.09.2024 він не усвідомлював того, що він може бути придатним до проходження служби в поліції на підставі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.10.2024 № 27955 є безпідставним, оскільки, по-перше, вказана довідка не визначає придатність до служби в поліції, по-друге, вказана довідка не передбачена Положенням № 285, яка, зокрема, стосується визначення придатності поліцейських до подальшої служби в поліції.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому просив відхилити доводи Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Зокрема, позивач зазначив, що Положення № 285 та Положення № 402 є тотожними, які поширюють свою дію на визначення придатності до служби в поліції та придатності до військової служби.

Державна установа "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України" також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Зокрема, відповідач зазначає, що під час проведення медичного огляду та оформлення його результатів були дотримані вимоги законодавства, що визначають процедуру проведення медичного огляду. При цьому, у межах адміністративного процесу суд не може надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності конкретної статті розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Позивач подав відповідь на відзив Державної установи "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України", в якому просив відхилити доводи відповідача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Зокрема, позивач наголосив на тому, що безпідставним є посилання ДУ «ГМКЦ МВС УКРАЇНИ» на те, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до служби за результатами медичного огляду є дискреційними повноваженнями медичної (військово-лікарської) комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу, оскільки суд адміністративної юрисдикції керуючись ст. 245 КАСУ може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій або ж визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 вересня 2025 року.

17 вересня 2025 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника - Борзенкова Едуарда Васильовича про відкладення розгляду справи. Наступний розгляд справи призначено на 24 вересня 2025 року.

24 вересня 2025 року у судовому засідання також задоволено клопотання представника - Борзенкова Едуарда Васильовича про відкладення розгляду справи. Наступний розгляд справи призначено на 15 жовтня 2025 року.

01 жовтня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача - Борзенкова Едуарда Васильовича про долучення до матеріалів справи нового доказу - рішення № 3335/25/189/Р від 22.09.2025 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з рекомендаціями про відсутність підстав визначення позивачу групи інвалідності. Також до вказаного клопотання додано клопотання про поновлення строку подання доказу.

15 жовтня 2025 року у судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Позивач повідомив, що свідоцтвом про хворобу від 24.09.2024 №829, яке видане госпітальною військово-лікарською комісією Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України», його визнано непридатним до служби в поліції. Однак, після проходження в ІНФОРМАЦІЯ_3 медичного огляду його визнано придатним до військової служби, про що свідчить довідка від 22.10.2024 № 27955, яка видана Військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь». У зв`язку з цим, позивач наголосив, що коли складав рапорт на звільнення з поліції не усвідомлював, що може бути придатний до військової служби на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому у адміністративному позові просить скасувати свідоцтво про хворобу, наказ про звільнення та поновити його на посаді.

Представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України - Кундельський Василь Іванович у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У своїх поясненнях представник відповідача повідомив, що довідка від 22.10.2024 № 27955, яка видана Військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», про придатність позивача до військової служби з визначенням в ній статей Розкладу захворювань (39-б, 40-б) складена на підставі Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402.

Натомість, свідоцтво про хворобу від 24.09.2024 №829, яке видане госпітальною військово-лікарською комісією Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» про непридатність позивача до служби в поліції з визначенням в ньому статей Порядку захворювання (39-а, 40-а) складено на підставі Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року № 285. У зв`язку з цим, представник відповідача наголосив, що для визначення статусу придатності позивача для служби в поліції слід керуватися свідоцтвом про хворобу від 24.09.2024 №829, яке складено на підставі спеціального нормативно-правового акту - Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року № 285.

15 жовтня 2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 19 листопада 2025 року, з метою витребування додаткових доказів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у порядку письмового провадження витребувано у Державної установи "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України":

- належним чином засвідчену копію постанови від 25.09.2024 № 202 Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України»;

- інформацію з наданням доказів (у разі наявності) про оскарження ОСОБА_1 свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 №829 до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії.

10 листопада 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів, а саме:

копії свідоцтва про хворобу ГВЛК ДУ «ГМКЦ МВС України» від 24.09.2024 № 829 щодо ОСОБА_1 з відміткою (штампом ЦМ(ВЛ)К) про затвердження рішення;

копії примірника свідоцтва про хворобу щодо ОСОБА_1 , що був розглянутий членами ЦМ(ВЛ)К ДУ «ГМКЦ МВС України»;

копії сторінки 31 книги обліку ЦМ (ВЛ)К про затвердження постанов госпітальної військово-лікарської комісії;

постанови ЦМ(ВЛ)К № 202 від 25.09.2024 щодо ОСОБА_1 ;

письмових пояснень.

19 листопада 2025 року у судовому засіданні позивач та його представник Борзенков Едуард Васильович підтримали свої вимоги та заперечення надані у попередніх судових засіданнях та заявах по суті справи.

Представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України - Кундельський Василь Іванович у судовому засіданні також підтримав свої аргументи, які надані у попередніх судових засіданнях та заявах по суті справи.

Представники Державної установи "Головний медичний клінічний центр міністерства внутрішніх справ України" - Адаменко Леся Олександрівна та Баранова Олена Анатоліївна заперечили проти апеляційної скарги та повідомили, що звернень від ОСОБА_1 з приводу незгоди з експертним рішенням щодо нього до ДУ «ГМКЦ МВС України» або ЦМ(ВЛ)К не надходило. Також представники відповідача наголосили, що такі звернення приймаються як в усному, так і у письмовому порядку та згідно з п. 8 Розділу ІІІ Положення № 285 розглядаються експертною комісією у порядку розгляду звернень громадян, за результатами чого приймається лист або постанова ЦМ(ВЛ)К.

Також у судовому засіданні 19 листопада 2025 року судом долучено до матеріалів справи виписку № 6483 із медичної картки стаціонарного хворого - ОСОБА_1 .

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час виникнення спірних правовідносин був капітан поліції, старшим оперуповноваженим управління протидії корупції (сектору інформаційно-аналітичного забезпечення) Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

10.05.2024 під час фізичного навантаження у позивача виник інтенсивний пекучий біль за грудиною, викликав КШД, при реєстрації ЕКГ діагностовано ГКС з елевацією сегменту ST. був госпіталізований в Олександрівську клінічну лікарню. 10.05.2024 в ургентному порядку виконано КВГ виявлена оклюзія с/3 ОГ ЛКА 100%, стеноз п/3 ОГ ЛКА 30%; виконано стентування ОГ ЛКА.

З 10.05.2024 по 23.05.2024 позивач лікувався стаціонарно в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва з діагнозом: ГХС: Гострий О-інфаркт міокарда задньо-бокової стінки ЛШ від 10.05.24р, Гостра лівошлуночкова недостатність, клас II за Killip. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій: оклюзія с/3 ОГ ЛКА. Стентування с/3 ОГ ЛКА 10.05.24р. Недостатність МК II ст. Недостатність АК II ст Недостатність ТК 1-II ст. Легенева гіпертензія І ст. Гіпертонічна хвороба ІІ ст, ступінь 1, ризик 4. СН ПА ст зі збереженою систолічною функцією ЛІШ, ІІ фи за NYHA.

З 24.05.2024 по 04.09.2024 позивач знаходився на амбулаторному лікуванні під спостереженням кардіолога ЦП МВС України.

Позивач звернувся з рапортом до керівника Департаменту, в якому зазначив, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я просить видати йому направлення для проходження військово-лікарської комісії, яку він буде проходити на ЦВЛК МВС України.

06.09.2024 ОСОБА_1 видано направлення на ЦВЛК № 27, про що зазначено в згаданому вище рапорті.

16.09.2024 позивач був госпіталізований в кардіологічне відділення на медичний огляд ГВЛК для визначення придатності до подальшої служби.

Свідоцтвом про хворобу від 24.09.2024 № 829, виданого госпітальною ВЛК ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» на ім`я ОСОБА_1 , 1975 р.н., зазначено: «діагноз і постанова медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва): ІХС; Постінфарктний (Q-IM 10.05.2024р) кардіосклероз. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій, КВГ: оклюзія с/3 ОГ ЛКА, стентування с/3 ОГЛКА-1 10.05.24р. СН стадія В, ХСН Іст. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст, ступінь 1, ризик 3. Гіпертонічний ангіопатія обох очей. Початкова катаракта обох очей.»

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

У пункті 13 згаданого свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 № 829 зазначено: «постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: На підставі статті 40 а, 39 а, графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 р. із змінами.

НЕПРИДАТНИЙ ДО СЛУЖБИ В ПОЛІЦІЇ.

Дані відомості затверджені постановою Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 25.09.2024 № 202.

У подальшому, ураховуючи зміст свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 № 829, ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім`я керівника Департаменту з проханням звільнити його зі служби в Національній поліції відповідно до пункту 2 (за станом здоров`я) (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 01.10.2024. Свідоцтво про хворобу від 24.09.2024 № 829, видане 27.09.2024, додав до рапорту.

З огляду на вимоги пункту 22 Положення № 285, яким передбачено, що свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно, а також ураховуючи поданий ОСОБА_1 рапорт про звільнення зі служби в поліції, Департаментом видано наказ від 01.10.2024 № 315 о/с, яким відповідно до пункту 2 (за станом здоров`я (через - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (0118129), старшого оперуповноваженого сектору інформаційно-аналітичної підтримки управління протидії корупції, із 01 жовтня 2024 року, установивши розмір премії за жовтень 2024 року в розмірі 455,736%.

Підстави: рапорт ОСОБА_1 від 30.09.2024, Довідка Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 30.09.2024 № 459д/38/вкз-2024 та свідоцтва про хворобу, видане госпітальною військово-лікарською комісією державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 24.09.2024 № 829.

Не погоджуючись з вказаними висновками медичної (військово-лікарської) комісії МВС, 22.10.2024 позивач провів медичний огляд у військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що йому видана довідка ВЛК від 22.10.2024 № 27955.

У вказаній довідці зазначений діагноз та визначено: Гіпертонічна хвороба І ст. IXC, дифузний та постінфарктний дрібновогнищевий (10.05.2024) кардіосклероз, стенозуючий атеросклероз коронарних артерій за даними КВГ від 10.05.2024; оклюзія середньої третини ОГ ЛКА 100%, стеноз проксимальної третини ОГ ЛКА 30%. Стентування середньої третини ОГ ЛКА 10.05.2024. Недостатність МК II ст. АК, ТК. 1 ст. СН 1 ст. П.52.4 Пресбіопія, факосклероз обох очей. На підставі статей 39-6, 40-6, графи III Розкладу хвороб, графи, ТДВ - придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальний центрах, закладах (установах), медичний підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного наказу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що оскільки згідно з нормами Положення № 285 свідоцтво про хворобу з рішенням ВЛК про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 поданий рапорт від 30.09.2024 про звільнення зі служби в поліції, Департаментом правомірно прийнято наказ від 01.10.2024 № 315 о/с.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантований захист від незаконного звільнення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VІІІ).

Частиною першою статті 1 Закону № 580-VІІІ визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 580-VIII визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 3 Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII, Національна поліція України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 59 Закону, з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, розроблено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік № 1235), які затверджені наказом МВС від 23.11.2016 № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч.1 ст. 48 Закону №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 3 ст. 59 Закону).

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 статті 59 Закону №580-VIII).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 №1235 затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок №1235).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 1235 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.

Пунктами 2 та 3 розділу ІІІ Порядку №1235 встановлено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).

До Переліку документів з питань проходження служби належать: 1.Рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; 2. Подання про призначення на посаду (додаток 1); 3. Подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2).

Частиною першою статті 77 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

Отже, згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції та служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (ч.2 та 3 ст. 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 28 квітня 2017 року за № 559/30427 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2024 року № 331) (далі - Положення № 285) основним завданням військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) є визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності, крім цього, за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів на службу в поліції, кандидатів на навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО), здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО, придатності поліцейських до подальшої служби в поліції, проходження служби у відрядженні за кордоном.

Пунктом 3 Розділу ІІІ «Організація проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз» Положення № 285 передбачено, що направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форму якого наведено в додатку 7 до цього Положення (далі - Направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ (далі - військові частини).

У пункті 4 Розділу ІІІ «Організація проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз» Положення № 285 зазначено, що в Направленні на медичний огляд зазначаються мета й питання, які підлягають розгляду М(ВЛ)К, а також: 1) для кандидатів на службу в поліції, поліцейських при вирішенні питання придатності для подальшої служби - посада та графа Переліку захворювань, згідно з якими необхідно проводити експертизу.

Пунктом 22 Розділу ІІІ «Організація проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз» Положення № 285 передбачено, що рішення М(ВЛ)К про придатність поліцейського до служби може бути реалізоване у строк, що не перевищує 12 місяців від дати проведення медичного огляду. Рішення М(ВЛ)К про придатність кандидата на службу в поліції, кандидата на навчання в ЗВО може бути реалізоване протягом 6 місяців з дати проведення медичного огляду.

Свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно.

Предметом позовних вимог у цій справі є скасування свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 №829, наказу від 01.10.2024 №515 о/с про звільнення позивача зі служби з поліції, а також визнання ОСОБА_1 придатним до служби в поліції в індивідуальному порядку та поновлення на займаній посаді.

Щодо скасування свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 №829, колегія суддів зазначає наступне.

На час виникнення спірних правовідносин діяло Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 (далі - Положення №285).

Пунктами 1, 2 Розділу Х Положення №285 передбачено, що залежно від результатів проведеної лікарської та/або військово-лікарської експертизи М(ВЛ)К приймається рішення, яке може бути оформлене як Свідоцтво про хворобу, Довідка М(ВЛ)К або Постанова медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 23) (далі - Постанова М(ВЛ)К).

Рішення М(ВЛ)К оформлюється як Свідоцтво про хворобу, якщо за результатами медичного огляду поліцейський, військовослужбовець, здобувач вищої освіти у ЗВО, курсант визнані непридатними до служби (військової служби). В інших випадках рішення М(ВЛ)К щодо осіб, зазначених у пункті 2 розділу I цього Положення, оформлюється як Довідка М(ВЛ)К або Постанова М(ВЛ)К.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 розділу ІІ Положення №285 Лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби).

Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі - ДУ ГМЦ), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).

ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.

До позаштатних М(ВЛ)К належать госпітальна М(ВЛ)К, гарнізонна М(ВЛ)К, ЛЛК (постійно діючі) та М(ВЛ)К ЗВО, М(ВЛ)К ВВНЗ, які утворюються за потреби (тимчасово діючі).

Госпітальні М(ВЛ)К утворюються в госпіталях або лікарнях ДУ ТМО, госпіталі ДУ ГМЦ та у військовому госпіталі НГУ.

Гарнізонні М(ВЛ)К утворюються при поліклініках ДУ ТМО або ЗОЗ НГУ (за потреби).

Позаштатні М(ВЛ)К з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підпорядковуються відповідним штатним М(ВЛ)К.

Згідно з п. 21 розділу ІІІ Положення № 285 у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п. 8. розділу І Положення № 285 розгляд пропозицій, заяв та скарг М(ВЛ)К здійснюється в порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

У спірному випадку свідоцтво про хворобу від 24.09.2024 №829 не було оскаржено позивачем в установленому порядку.

Посилання позивача на те, що він в усному порядку звертався до працівників ЦМ(ВЛ)К не підтверджено будь-якими доказами.

Колегія суддів зауважує, що рішення штатної М(ВЛ)К може бути оскаржено до суду лише після його перегляду ЦМ(ВЛ)К.

З огляду на викладене, свідоцтво про хворобу від 24.09.2024 №829 у встановленому Положенням № 285 порядку позивачем не оскаржувалось, тому таке свідоцтво про хворобу є правомірним.

Щодо скасування наказу від 01.10.2024 №515 о/с про звільнення позивача зі служби з поліції, колегія суддів зазначає наступне.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що його звільнення відбулося без його розуміння того, що він може бути придатний до служби в поліції, зокрема з урахуванням ступеню придатності, який визначений, зокрема, у довідці від 22.10.2024 № 27955 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з рапортом до відповідача, в якому зазначив, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я просить видати йому направлення для проходження військово-лікарської комісії, яку він буде проходити на ЦВЛК МВС України (а.с.52).

06.09.2024 ОСОБА_1 видано направлення на ЦВЛК № 27, про що зазначено в згаданому вище рапорті.

У пункті 12 свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 № 829, виданого госпітальною ВЛК ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» на ім`я ОСОБА_1 , 1975 р.н., зазначено: «діагноз і постанова медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва): ІХС; Постінфарктний (Q-IM 10.05.2024р) кардіосклероз. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій, КВГ: оклюзія с/3 ОГ ЛКА, стентування с/3 ОГЛКА-1 10.05.24р. СН стадія В, ХСН Іст. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст, ступінь 1, ризик 3. Гіпертонічний ангіопатія обох очей. Початкова катаракта обох очей.»

Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

У пункті 13 згаданого свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 № 829 зазначено: «постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: На підставі статті 40 а, 39 а, графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом МВС України № 285 від 03.04.2017 р.

НЕПРИДАТНИЙ ДО СЛУЖБИ В ПОЛІЦІЇ.

Зазначені відомості та рішення ГВЛК ДУ «ГМКЦ МВС України» затверджені постановою Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» від 25.09.2024 № 202.

У подальшому, ураховуючи зміст свідоцтва про хворобу від 24.09.2024 № 829, ОСОБА_1 звернувся з рапортом (а.с.83) на ім`я керівника Департаменту з проханням звільнити його зі служби в Національній поліції відповідно до пункту 2 (за станом здоров`я) (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 01.10.2024.

Свідоцтво про хворобу від 24.09.2024 № 829, видане 27.09.2024, позивач додав до рапорту.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки згідно з нормами Положення № 285 свідоцтво про хворобу з рішенням ВЛК про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 поданий рапорт від 30.09.2024 про звільнення зі служби в поліції, то Департамент правомірно прийняв сіпрний наказ від 01.10.2024 № 315 о/с.

При цьому, посилання позивача на те, що на момент складання та подання рапорту 30.09.2024 він не усвідомлював того, що він може бути придатним до проходження служби в поліції на підставі довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.10.2024 № 27955 є безпідставним, оскільки вказана довідка не визначає придатність до служби в поліції. Крім того, вказана довідка не передбачена Положенням № 285, яка, зокрема, стосується визначення придатності поліцейських до подальшої служби в поліції. Також довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено придатність позивача до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Суд наголошує, що питання придатності до служби в поліції та придатності до військової служби є різними за правовою природою і регулюються окремими спеціальними нормативно-правовими актами.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 01.10.2024 №315 о/с.

При цьому, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_1 придатним до служби в поліції та поновлення на займаній посаді, є похідними вимогами від основної вимоги про скасування наказу від 01.10.2024 №315 о/с, а тому також не підлягають задоволенню.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального провадження, то колегія суддів такі доводи вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції у судовому рішення зазначив, що, дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, відсутні обґрунтовані підстави для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку та відмовив у задоволенні клопотання.

Щодо посилань позивача про неправильність висновку щодо його придатності до служби, то колегія суддів зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до служби за результатами медичного огляду є дискреційними повноваженнями медичної (військово-лікарської) комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей захворювань або фізичних вад, за наявності яких військовослужбовці визнаються непридатними до служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Колегія суддів зазначає, що 22.09.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до постанови КМ України № 1338 від 15.11.2024 прийнято рішення № 3335/25/189/Р про відсутність підстав визначення позивачу групи інвалідності.

Вказане рішення № 3335/25/189/Р позивачем подано під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, яке станом на час розгляду справи в суді першої інстанції не існувало.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2025 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма