Справа № 580/8755/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року справа № 580/8755/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить (з урахуванням відповіді на відзив від 22.08.2025):

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 18.12.2022 По 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024 та додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в повному обсязі за останньою займаною посадою відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, а також додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого.

22.08.2025 представник позивача наддав до суду відповідь на відзив, де в прохальній частині просить:залишити без розгляду позовні вимоги в частині щодо визнання протиправними дій та зобов?язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в повному обсязі за останньою займаною посадою відповідно до Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024.

В обґрунтування вимог зазначено, що за час стаціонарного лікування, у зв`язку з травмами, отриманими внаслідок безпосередньої участі у бойових діях, Позивач повинен був отримати додаткову винагороду 100 000 гривень, виходячи з розрахунку цієї винагороди, починаючи з моменту отримання травм по день закінчення безперервного стаціонарного лікування (одужання). Крім цього, відповідно до п. 9 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою. Вказані кошти Позивачу виплачені не були, а тому вказана бездіяльність Відповідача є протиправною та такою, що порушує законні права ОСОБА_1 , що і зумовило необхідність звернутись до суду.

Представник Відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позов слід залишити без розгляду у зв`язку з тим, що у період з початку проходження військової служби та по 17.10.2024 року, кожного місяця отримуючи грошове забезпечення, Позивач мав реальну можливість дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Натомість в межах піврічного строку з моменту виникнення в нього такого правова до суду не звернувся, натомість звернувся лише у 2025 році, тим самим пропустивши строк звернення до суду з вимогами про нарахування та виплату його вищевказаних виплат за заявлені періоди.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 02.04.2022 є військовослужбовцем по мобілізації та в період з 18.04.2022 по 17.10.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 № 7483/ГрУБД від 17.10.2024.

У грудні 2022 року під час захисту Батьківщини Позивачем 16.12.2022 отримано травму, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 6135 від 29.11.2024 та формою 100.

У зв`язку із зазначеною травмою Позивач проходив стаціонарне лікування з 18.12.2022 по 07.01.2023, що підтверджується випискам із медичної карти стаціонарного хворого.

У подальшому Позивач 10.05.2024 під час захисту Батьківщини отримав мінновибухову травму та вогнепальні осколкові сліпі поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4410 від24.05.2024 та формою 100.

У зв`язку із зазначеною травмою Позивача було евакуйовано та направлено на стаціонарне лікування, яке проходило з 11.05.2024 по 12.05.2024, з 13.05.2024 по 14.05.2024, з 21.05.2024 по 02.07.2024, з 02.07.2024 по 11.07.2024, з 22.07.2024 по 02.08.2024, з 02.08.2024 по 16.08.2024, що підтверджується випискам із медичної карти стаціонарного хворого.

В період з 14.05.2024 по 21.05.2024 Позивач здійснював переміщення між лікарськими закладами, а саме з міста Рівне (військовий шпиталь військова частина НОМЕР_3 ) до міста Черкаси (КПН Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги) та період з 11.07.2024 по 22.07.2024 здійснював переміщення між лікарськими закладами КПН Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради до КПН Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги.

Як зазначено самим Позивачем в позовній заяві, у липні 2025 року він довідався, що йому за період перебування на лікуванні з 18.12.2022 по 07.01.2023 та з 11.05.2024 по 16.08.2024 не нараховувалося та не виплачувалося грошове забезпечення та додаткова винагорода передбачена 100 000 гривень щомісячно пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.

Крім цього, Позивач також зазначає, що має право, відповідно до п. 9 розділу І Наказу № 260, на отримання грошового забезпечення за останньою займаною посадою, за період звільнення від виконання службових обов`язків, у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою.

Вказані кошти Позивачу виплачені не були.

Вважаючи вказану бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною, Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова КМУ № 168).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 1-2 Постанови КМУ № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах вищевказані умови дотримані та підтверджуються: довідкою в/ч НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 6135 від 29.11.2024 та формою 100 стосовно травми отриманої 16.12.2022; довідкою в/ч НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 4410 від 24.05.2024 та формою 100 стосовно травми отриманої 10.05.2024; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №32314; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №22366; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7754; виписним епікризом №2031; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №10320; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2751; випискою з медичної карти стаціонарного хворого №14799.

Таким чином, Позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

В данному випадку представником Відповідача не надані суду докази виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за період з 18.12.2022 по 07.01.2023 та з 11.05.2024 по 16.08.2024.

В данному контексті (щодо строків вплати зазначеної винагороди), суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 08.08.2024 року у справі №380/29686/23, у відповідності до якої: «Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на ту обставину, що позивач є учасником бойових дій, і відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 р. № 65/2022 був мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО й ООС). Зазначені обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав із поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів зазначила, що, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, варто зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дані обставини покладають на Позивача виконання першочергово обов`язку по несенню військової служби та захисту інтересів своєї країни, а вже в другу чергу власних інтересів, що свідчить про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду за захистом своїх прав».

З урахуванням вказаної позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що строк на звернення з вказаним позовом був пропущений Позивачем з поважних причин, а тому має бути поновлений судом, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Суд також зазначає, що у відповідності до п.9 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 не було виплачено Позивачу додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, що єпідставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Доводи Відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву судом розцінюються критично, висновків суду не спростовують та не змінюють.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, з розрахунку 100 000 гривень на місяць, пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 18.12.2022 по 07.01.2023, з 11.05.2024 по 16.08.2024, виходячи з розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 21.11.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО