Справа № 440/2659/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 р.Справа № 440/2659/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Г.В. Костенко) від 05.08.2025 року (повний текст складено 14.08.25 року) по справі № 440/2659/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 23.10.2024 № 4, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 299524831,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 23.10.2024 № 4, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 205605,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 23.10.2024 № 4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 311958,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 23.10.2024 № 4 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) з ПДВ у сумі 37400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що не згоден з висновками акта документальної планової виїзної перевірки від 16.09.2024 року за №12465/16-31-07-04-02/35665790 про завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток, в частині дисконтування заборгованості та заниження податку на додану вартість, оскільки відсутні умови визначення заборгованості як довгострокової, адже первісний строк погашення такої заборгованості був встановлений у Контракті та Договором про внесення змін до Контракту від 01.06.2020 р. не вносились зміни щодо строку та умов оплати за Контрактом, а спірні господарські операції з Блумберг Файненс Л.П. підтверджені первинними бухгалтерським документами, за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують право позивача на включення оприбуткованих послуг до складу витрат підприємства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року по справі № 440/2659/25 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 23.10.2024 № 4, № 4, № 4, № 4.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" витрати зі сплати судового збору в сумі 11352,44 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дві гривні сорок чотири копійки).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" зареєстроване як юридична особа 08.02.2008 та є платником податку на додану вартість.

З 30.07.2024 по 26.08.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" з питань податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за результатами якої складений акт від 16.09.2024 № 12465/16-31-07-04-02/35665790, в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства:

пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, §4.25, §4.33, §4.34, §4.49 Концептуальної основи фінансової звітності, § 7, § 15, § 69, § 71 МСБО 1 "Подання фінансової звітності", § 11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", § 9, § К364, § К365, § 47 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", § 5.1.1, § 5.7.7 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", в результаті чого завищено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування (збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності (рядок 02 декларації) в загальній сумі 296715032 грн., в т.ч. у розрізі податкових періодів: за 2021 рік - 733287 грн., за 2022 рік - 605119 грн., за 2023 рік - 1175130 грн., за 1 кв. 2024 рік - 297011295 грн;

пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 164484 грн, в т.ч.: за квітень 2021 - 32898 грн., жовтень 2021 - 63529 грн., січень 2022 - 33478 грн., червень 2022 - 34579 грн;

пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено завищення від`ємного значення податку на додану вартість за березень 2024 року в сумі 311958 грн;

пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не реєстрацію податкових накладних у ЄРПН в терміни, встановлені пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на суму податку на додану вартість 476442,62 грн;

пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не реєстрацію податкових накладних у ЄРПН в терміни, встановлені пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на суму податку на додану вартість 298817,63 грн;

На підставі висновків акта перевірки від 16.09.2024 № 12465/16-31-07-04-02/35665790 Головним управлінням ДПС у Полтавській області 23.10.2024 прийняті податкові повідомлення-рішення: № 4, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 299524831,00 грн; № 4, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 205605,00 грн; № 4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 311958,00 грн; № 4 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) з ПДВ у сумі 37400,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області, позивач подав скаргу від 23.10.2024 до Державної податкової служби України, але рішенням про результати розгляду скарги від 15.01.2025 за № 1174/6/99-00-06-01-01-06 залишено без змін всі податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області, а скаргу позивача - без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності своїх рішень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Приписами п. 14.1.36 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 ПК України).

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 996-XIV визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Приписами п. п. 2.1, 2.4, 2.15 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 № 168/704 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному, зокрема, у постановах від 16.03.2021 у справі № 580/2490/19, від 06.07.2023 у справі № 340/2444/19.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 24.05.2022 у справі № 640/11594/21.

Надаючи оцінку обставинам справи в частині взаємовідносин підприємства позивача із компанією-нерезидентом Блумберг Файненс Л.П." (Bloomberg Finance L.P., судовим розглядом встановлено, що між позивачем та американською компанією Блумберг Файненс Л.П." укладений договір № 2995928 від 12.05.2016, предметом якого є отримання позивачем послуги "Блумберг профешнл" - права на використання інформації, даних, програмних продуктів через відповідний термінал. Таке право доступу є неексклюзивним та не передбачає можливості передачі такого права іншим особам (п. 1 Договору).

Сторонами договору підписані акти наданих послуг: від 23.05.2021 на суму 5910,00 доларів США; від 23.08.2021 на суму 5910,00 доларів США; від 23.11.2021 на суму 5910,00 доларів США; від 23.02.2022 на суму 5910,00 доларів США; від 23.05.2022 на суму 5910,00 доларів США; від 23.08.2022 на суму 6060,00 доларів США; від 23.02.2023 на суму 12120,00 доларів США; від 23.06.2023 на суму 6060,00 доларів США; від 23.08.2023 на суму 6060,00 доларів США; від 23.11.2023 на суму 6060,00 доларів США; від 23.02.2024 на суму 6060,00 доларів США.

У перевіряємий період позивач здійснив операції з нарахування процентів на користь нерезидента Enwell Energy PLC, а саме згідно договорів позик UA/L1 від 09.04.2009 р., UA/L2 від 11.12.2009. Операції з нарахування процентів позивачем на користь нерезидента Enwell Energy PLC у перевіряємий період визнаються контрольованими та зазначені вище операції відображені у Звітах про контрольовані операції у повному обсязі. В Акті перевірки контролюючий орган детально описує зазначені договори (сторінки 24-44 Акта перевірки).

Для встановлення відповідності умов контрольованих операцій з нарахування процентів за договорами позик UA/L1 від 09.04.2009 р., UA/L2 від 11.12.2009 р. принципу «витягнутої руки» згідно з п. "б" п.п. 39.5.3.1 п. 39.5 ст. 39 ПК України, позивач використовував базу даних Bloomberg Professional, яка надає інформацію про зіставні операції та осіб.

Як зазначає позивач, необхідність використання послуг від компанії «Bloomberg Finance обумовлена потребою регулярного систематичного аналізу рівня процентних ставок встановлених для співставних запозичень Товариства, прогнози курси валют з метою планування діяльності позивача.

На підтвердження вищезазначеного позивач надав суду копію листа від 23.09.2020 року № 105, адресованого податковому органу, який був наданий як відповідь на його запит № 32641/10/16-31-05-03-17 від 27.08.2020 року про надання пояснення щодо відповідності умов контрольованих операцій Товариства принципу «витягнутої руки». Додатками до цього листа надавалися скрін-копії відомостей і інформації із бази Блумберг, фактично використаної Товариством для здійснення аналізу потенційно співставних позик на основі комерційних і фінансових умов для розрахунку ринкових діапазонів процентних ставок в контрольованих операціях Товариства.

Крім того, Державна фіскальна служба України листом від 29.10.2015 № 22908/6/99-99-19-02-02-15 визначила, що комерційні бази даних компаній, в тому числі Bloomberg, можуть використовуватись як загальнодоступне джерело інформації про зіставні операції та осіб для встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" згідно з п. "б" п.п. 39.5.3.1 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу про те, що істотні умови договору з позивачем не дотримувалися, а послуги не мали відношення до його господарської діяльності, зокрема, що складені акти надання послуг між позивачем та Блумберг Файненс Л.П. не містять інформації про вартість послуги в національній валюті, як передбачено Законом № 966-ХІV; не встановлено фактичну дату складання актів наданих послуг, місце їх складання та посадову особу зі сторони постачальника послуг; акти надання послуг датовані останнім днем терміну надання послуги, що розраховувався; місце складання актів вказано м. Нью-Йорк, штат Нью-Йорк, США; у визначені дати директор товариства у відрядженні не перебував, а інформація, що свідчить про надходження документів поштовими відправленнями відсутня; в ході проведення перевірки запитано надання пояснень по відношенню фізичної особи ОСОБА_1 до господарської діяльності Товариства та отримання послуг від Компанії "Блумберг" за адресою м. Київ, вул. Ділова, 5, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 по справі № 440/17605/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025, судами встановлено, що в Реєстрі послуг (документ, що є частиною Угоди) адреса знаходження обладнання і адреса для виставлених рахунків є вул. Ділова, 5, м. Київ.

Згідно з підпунктом (а) п. 2 "Термін дії" Угоди, ця Угода набирає чинності з дати її затвердження ПП і діє протягом двох років, починаючи з дати першого випадку надання Послуг. При цьому, Угода автоматично поновлюється на наступні дворічні періоди (підпункт (б) п. 2 "Термін дії" Угоди).

Отже мінімальний строк дії угоди з компанією "Bloomberg Finance LP" на використання термінала "Блумберг" є виключно два роки та може автоматично поновлюватися на наступні дворічні періоди. Термін дії договору встановлено політикою компанії "Bloomberg Finance LP".

На момент укладення Угоди з компанією "Блумберг" (12.05.2016) позивач мав законні підстави для використання частини офісного приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Димитрова (перейменована на вул. Ділова). Про це зазначено в Договорі суборенди № 017/2-СЕ від 01.06.2017. Право користування існувало у позивача з 2013 року. Факт отримання послуг за договором суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

З 1 вересня 2018 року позивач використовує іншу адресу: м. Київ, вул. Ярославська, 58 (договір суборенди). При цьому на момент укладання цього договору суборенди Угода з компанією "Bloomberg Finance LP" вже набула чинності на наступний дворічний строк шляхом автоматичного поновлення.

Разом з тим, під час перевірки контролюючим органом не надано оцінку вищезазначеним обставинам.

Крім того, в Реєстрі послуг контактною особою користувача (Товариства) та контактною особою для виставлення рахунка є: ОСОБА_2 , 63, який був представником (англомовним представником) позивача під час укладення Угоди, яка була укладена англійською мовою, а потім була перекладена українською власними силами товариства. ОСОБА_2 був на той час керівником департаменту інформаційних технологій і автоматизації (тобто спеціаліст в сфері IT (інформаційних технологій)) ТОВ "Смарт-Холдинг", яке має корпоративний зв`язок з Товариством. ОСОБА_2 надав технічну допомогу в укладенні з Блумберг Угоди.

Як вказував позивач, реєстрація відповідального співробітника виконується на вказаному порталі після укладання Угоди. У разі виникнення запитань чи технічних проблем, вони вирішуються зверненням до менеджерів Блумберг з зареєстрованої поштової скриньки або дзвінком на контактні номери телефону. З умовами укладання договору з компанією "Bloomberg Finance LP" можна ознайомитися на їх сайті https://www.bloomberg.com/notices/tos/#subscription.

На підтвердження цього позивачем до суду першої інстанції надано один із електронних листів від Блумберг, адресований ОСОБА_3 , який підтверджує первинну комунікацію із Блумберг.

Подальша комунікація з Блумберг відбувалась та відбувається і зараз через спеціалізований інтернет-портал Блумберг (посилання - https://service.bloomberg.com) на якому зареєстрований обліковий запис Товариства 30281725, вказаний в Угоді як "ACCOUNT № 30281725".

Доступ до цього порталу мали (а також мають на теперішній час) виключно співробітники товариства. Зокрема, на сьогоднішній день це ОСОБА_4 , який є спеціалістом в сфері IT (інформаційних технологій), який отримує автоматичну розсилку рахунків на свою електронну поштову адресу , тобто він забезпечує технічне адміністрування взаємовідносин з Блумберг.

Реєстрація відповідального співробітника виконується на вказаному порталі після укладання Угоди. У разі виникнення запитань чи технічних проблем, вони вирішуються зверненням до менеджерів Блумберг із зареєстрованої поштової скриньки або дзвінком на контактні номери телефону.

Отже, від того, що особа зазначена як контактна (на момент укладення Угоди) чи отримала рахунок від Bloomberg в якості контактної особи, не означає, що саме ця особа є фактичним отримувачем послуг, які надавались Bloomberg позивачу в межах Угоди.

Вказане підтверджується підпунктом (а) пункту 9 "Об`єм Послуг" Угоди.

Також зазначено, що товариством в особі його фахових спеціалістів здійснювався пошук в базі даних Bloomberg Professional потенційно зіставних позик, з метою розрахунку ринкових діапазонів процентних ставок в контрольованих операціях з нарахування процентів за договорами позик UA/L1 від 09.04.2009, UA/L2 від 11.12.2009 із застосуванням критеріїв зіставності, які найбільш об`єктивно відображають комерційні та фінансові умови здійснення контрольованих операцій і вплив яких на ціну операцій є істотним.

На підставі розрахункових даних, отриманих з бази даних Bloomberg, товариством проведено розрахунок ринкового рівня процентних ставок в контрольованих операціях, зокрема згідно з Порядком розрахунку діапазону цін (рентабельності) та медіани такого діапазону для цілей трансфертного ціноутворення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 381.

Результати ринкового діапазону контрольованих операцій використовувались товариством для заповнення Звіту про контрольовані операції та заповнення додатка ТЦ (самостійне коригування ціни контрольованої операції і сум податкових зобов`язань платника податку) податкової декларації з податку на прибуток, а також для складання документації, як того вимагає податкове законодавство.

На підтвердження наведеного позивачем надані до суду, зокрема: скрін-копії пошуку позик в базі даних Bloomberg Professional, скрін-копії пошуку інформації з метою виконання коригувань фінансових та комерційних умов потенційно зіставних позик в базі даних Bloomberg для розрахунку ринкових діапазонів процентних ставок в контрольованих операціях 1 та 2; лист-запит від Блумберг до ОСОБА_5 на уточнення адреси ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед", щоб надіслати підписану версію договору; портал Блумберг, де зареєстрована компанія ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед".

Отже, позивачем підтверджено факт використання у власній господарській діяльності бази Блумбері.

Щодо не зазначення вартості послуг в національній валюті, колегія суддів зазначає, що приписами Закону № 996-XIV не визначено обов`язку суб`єктів господарювання зазначати в первинних документах вартість саме в національній валюті. Крім того, укладена угода є зовнішньоекономічним контрактом і вартість послуг в ній визначена в іноземній валюті і така вартість, як обов`язковий реквізит, зазначена у всіх актах, які були надані під час проведення перевірки.

Щодо дати складання актів наданих послуг, то як було правильно встановлено судом першої інстанції, дати вказані в преамбулі до кожного акту, які також надавалося до перевірки.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів зазначає, що результат отриманих послуг від компанії Bloomberg Finance позивач використовує особисто та виключно в межах своєї звичайної господарської діяльності, яка обумовлена вимогами ст. 39 ПК України, а надані для перевірки акти надання послуг містять всі необхідні обов`язкові реквізити та в розумінні Закону № 996-XIV є первинними документами, а тому доводи контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства в цій частині суд відхиляє.

Що стосується доводів податкового органу про те, що послуга ведення бухгалтерського обліку підприємства надана ТОВ «Смарт Бізнес Сервіс», у тому числі і подання звітів про контрольовані операції, судовим розглядом встановлено, що між підприємством позивача та ТОВ "Смарт Бізнес Сервіс" укладено договір про надання бухгалтерських послуг № 010-21-198 від 22.11.2021.

ТОВ "Смарт Бізнес Сервіс" надаючи позивачу "послугу в сфері ведення бухгалтерського обліку за міжнародними стандартами фінансової звітності (МСФЗ), в сфері ведення податкового обліку" згідно з пунктом 1.1. договору, здійснює їх надання "з урахуванням особливостей, визначених цим договором".

Пунктом 1.4.7. цього договору визначено, що для цілей цього Договору Сторони домовились, що під час надання Послуг Виконавець не здійснює складання податкової декларації з податку на прибуток підприємств (а звітність з контрольованих операції є складовою частиною податкової декларації з податку на прибуток). Крім того, договором також не охоплюється і складання документації з трансфертного ціноутворення.

Отже, ТОВ «Смарт Бізнес Сервіс», надаючи позивачу послугу в сфері ведення бухгалтерського обліку за міжнародними стандартами фінансової звітності (МСФЗ), в сфері ведення податкового обліку (п. 1.1. договору про надання бухгалтерських послуг № 010-21-198 від 22.11.2021), здійснює їх надання з урахуванням особливостей, визначених цим договором.

На підтвердження цього позивачем було надано до суду першої інстанції лист ТОВ «Смарт Бізнес Сервіс» від 16.06.2025 № 02-01-13-25 щодо надання ним послуг ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» з ведення бухгалтерського обліку підприємства, у тому числі формування (складання) документації в сфері трансферного ціноутворення.

Зазначений лист підтверджує твердження, що безпосередньо саме позивач використовує базу даних Bloomberg Finance L.P. для визначення обсягу оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки» по господарським операціям, які у розумінні ПК України є контрольованими операціями, а ТОВ «Смарт Бізнес Сервіс» не здійснює в інтересах Позивача формування (складання) документації в сфері трансферного ціноутворення, що свідчить про те, що і доступ до бази Bloomberg Finance L.P. здійснює виключно сам позивач, оскільки згідно Угоди таке право доступу є неексклюзивним та не передбачає можливості передачі такого права іншим особам.

Отже, безпосередньо позивач, на виконання вимог ст. 39 ПК України, визначає обсяг оподатковуваного прибутку відповідно до принципу «витягнутої руки» по господарським операціям, які у розумінні цього Кодексу є контрольованими операціями та сам позивач визначає найбільш доцільний метод трансфертного ціноутворення, використовуючи, зокрема, базу даних Bloomberg Finance.

В свою чергу, відповідачем не надано доказів на підтвердження використання бази Bloomberg Finance L.P. саме ТОВ "Смарт Бізнес Сервіс", у тому числі подання звітів про контрольовані операції.

Що стосується доводів відповідача про порушення позивачем вимог п. 44.1., 44.2. ст. 44, п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, §4.25, §4.33, §4.34, §4.49 Концептуальної основи фінансової звітності, § 7, § 15, § 69, § 71 МСБО 1 "Подання фінансової звітності", § 11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", § 9, § К364, § К365, § 47 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", § 5.1.1, § 5.7.7 МСФЗ 9, в результаті чого занижено дохід на загальну суму 296715032 грн., суд зазначає наступне.

Так, судовим розглядом встановлено, що нерезидентом "Регал Петролеум (Джерсі) Лімітед" (Regal Petroleum (Jersey) Limited), Велика Британія, адреса: АSL House, 12-14 David Plase St. Helier, Jersey JE2 4TD Channel Island, (АЛС Хаус, 12-14 Дейвід Плейс, Сейнт Хеліер, Джерсі, JE2 4TD Ченел Айлендс), id. Code: 83838, Account No 40900USD01 in Bank of Skotland, SWIFT BIC: BOFSGB2LXXX, IBAN: GB61 BOFS 1220 1240 9001 01 Acc.No 40900USD01, уповноважена особа G.Potter - Продавець, та ТОВ "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" - Покупець в особі директора Ю.В. Лазарєва укладений контракт купівлі-продажу від 01.06.2008 № ІС-2 на поставку обладнання для добування, розвідування та розробки родовищ вуглеводів.

Ціна контракту складає 30 мільйонів доларів (тридцять мільйонів) США і складається з позиційних цін компонентів предмета контракту, відповідно до додатків "Специфікації" до цього контракту. Предмет контракту: товар відповідно до специфікації. Вартість контракту: 30000000 дол. США. Умови поставки: Поставка здійснюється відповідно до умов Додатків "Специфікацій", за адресою: Україна, с. Яхники, Лохвицького р-н, Полтавської області.

Умови оплати згідно з пунктом 5.1. в редакцією додатку № А до контракту від 01.08.2008 - оплата вартості Предметів Контракту відповідно до Додатків "Специфікацій" до цього контракту здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Продавця в терміни, письмово або усно погоджені між Покупцем та Продавцем.

20.03.2019 договором про внесення змін до контракту купівлі-продажу № від 01.06.2008 було змінено Продавця на Регал Петролеум ПЛС, у зв`язку укладанням між компанією "Регал Петролеум (Джерсі) Лімітед" (Regal Petroleum (Jersey) Limited) та Регал Петролеум ПЛС договору відступлення права вимоги відповідно до якого "Регал Петролеум (Джерсі) Лімітед" (Regal Petroleum (Jersey) Limited) (попередній продавець) передав право вимоги, а також всі свої права, інтереси, обов`язки та зобов`язання за контрактом Регал Петролеум ПЛС (новому продавцю).

01.06.2020 сторонами укладено договір про внесення змін до контракту купівлі-продажу № ІС-2 від 01.06.2008, в якому пункт 5.1 контракту виклали в такій редакції: "5.1. Оплата вартості Предметів Контракту відповідно до Додатків "Специфікацій" до цього контракту здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Продавця в терміни, письмово або усно погоджені між Покупцем та Продавцем".

Також, цим договором про внесення змін, сторони змінили строк дії контракту, виклавши пункт 11.1 контракту у такій редакції: "11.1. Цей Контракт набуває чинності з дати його належного підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2030 року".

За висновками податкового органу, відповідач класифікує заборгованість за контрактом купівлі-продажу № ІС-2 від 01.06.2008 як довгострокову, мотивуючи тим, що "кредиторська заборгованість є довгостроковою, у зв`язку із пролонгацією кожного року строків її повернення на підставі додаткових угод та вважає, що ця заборгованість підлягає дисконтуванню згідно з Міжнародними стандартами бухгалтерського обліку (далі - МСБО).

При цьому, відповідач посилається на те, що суть процесу дисконтування полягає у приведенні вартості майбутніх платежів до значення еквівалентної суми на теперішній момент та наводить формулу розрахунку теперішньої вартості зобов`язання: PV = FV/(1+і)n, де FV - майбутня вартість; PV - теперішня вартість; i - ставка дисконтування; n - число періодів (в Акті перевірки наведений розрахунок дисконтування зобов`язання).

Надаючи оцінку висновкам відповідача, суд зазначає, що умовами Контракту, зокрема п. 5.1. визначено: «Платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем на користь Продавця у безготівковій формі шляхом зарахування належних сум грошових коштів на банківський рахунок Продавця в строки, які будуть погоджені Сторонами окремо в письмовій формі.».

Судовим розглядом встановлено, що на цей час сторонами жодних письмових документів з цього питання не укладалось, що свідчить про те, що розрахувати дисконтування зобов`язання за цим Контрактом не є можливим, оскільки неможливо визначити число періодів, тобто до якого конкретного періоду здійснювати розрахунок - терміну виконання зобов`язання.

При цьому, відповідач при розрахунку дисконтування під символом «n» зазначив дату завершення Контракту 31.12.2030 року (пункт 3 Договору про внесення змін до Контракту, датований 01 червня 2020 року), але суд зазначає, що строк дії правочину та строк виконання зобов`язання є різними поняттями, оскільки строк дії правочину - це період часу, протягом якого права та обов`язки сторін за цим правочином є чинними, а строк виконання зобов`язання - це конкретний період або дата, до настання якої боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання перед кредитором.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, застосування відповідачем у формулі розрахунку дисконтування зобов`язання дати завершення контракту 31.12.2030 є безпідставним.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 16.09.2024 у справі № 620/5624/22, то у цій справі предметом дослідження був договір позики № 1z від 17.09.2012, відповідно до якого сума позики становить 15000000 дол. США (фактична сума отриманої позики станом на 16.10.2020 становили 11848694 дол. США), з відсотковою ставкою 9%, термін повернення позики до 17.03.2024, в той час як у справі, що розглядається, предметом дослідження є Контракт купівлі-продажу від 01.06.2008 р. № ІС-2 на поставку обладнання для добування, розвідування та розробки родовищ вуглеводів, предметом якого є поставка товару відповідно специфікацій, умовами якого не визначено строк погашення такої заборгованості, а тому обставини цих справ є різними.

Що стосується посилання податкового органу на порушення вимог законодавства, яке виникло за рахунок арифметичної розбіжності при формуванні показника Дані рядка 2120 Звіту про фінансові результати (ф. № 2), за 2021 рік, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму - 251151 грн., судом встановлено, що в серпні 2020 року по операції з нарахування процентів на депозитний банківський рахунок (ПУМБ РЦ м. Київ., договір 287468662 від 09.06.2020 р.) помилково були нараховані проценти у сумі 492178,08 грн замість 241506,85 грн, тобто помилково були завищені доходи на суму 250671,23 грн.

Як вказував позивач, при веденні обліку, керується Положенням про облікову політику Товариства, яка базується на Міжнародних стандартах фінансової звітності (далі - МСФЗ), та яке визначає основні принципи і методи формування, а також представлення фінансової звітності.

Пунктом 88 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 (МСБО 1) «Подання фінансової звітності» встановлено, що суб`єкт господарювання повинен визнавати всі статті доходу та витрат за період у прибутку або збитку, окрім випадків, коли МСФЗ вимагає або дозволяє інше.

Пунктом 89 цього МСБО визначено, що деякі МСФЗ визначають обставини, коли суб`єкт господарювання визнає окремі статті поза межами прибутку або збитку за поточний період. МСБО 8 визначає дві такі обставини: виправлення помилок та вплив змін в облікових політиках.

Згідно з п. 41 МСБО 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки», що застосовується при обранні та застосуванні облікових політик, обліку змін в облікових політиках, змін в облікових оцінках та виправленні помилок попереднього періоду, помилки можуть виникати щодо визнання, оцінки, подання або розкриття інформації про елементи фінансової звітності. Фінансова звітність не відповідає МСФЗ, якщо вона містить або суттєві помилки, або несуттєві помилки, зроблені навмисно для досягнення особливого подання фінансового стану, фінансових результатів діяльності або грошових потоків суб`єкта господарювання. Потенційні помилки поточного періоду, виявлені протягом цього періоду, виправляють до затвердження фінансової звітності до випуску. Проте суттєві помилки іноді не виявляють, доки не настане подальший період, і такі помилки попереднього періоду виправляють у порівняльній інформації, поданій у фінансовій звітності за такий подальший період.

Виправлення помилки попереднього періоду виключається з прибутку або збитку за період, у якому виявлено помилку. Будь-яка інформація, подана за попередні періоди, включаючи будь-які стислі виклади фінансових даних за минулі періоди, перераховується, наскільки це можливо (п. 46 МСБО 8).

У відповідності до п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Судовим розглядом встановлено, що у травні 2021 року помилка щодо завищення доходів була виявлена, відповідно, позивач, керуючись Положенням про облікову політику, здійснив виправлення несуттєвої помилки в періоді її виявлення, тобто в травні 2021 року, а тому виправивши виявлену помилку, позивачем не допущено порушення приписів п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 ПК України, а приведено дані обліку у належний стан.

Щодо твердження податкового органу про порушення позивачем положень п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, колегія суддів зазначає, що виправлення несуттєвої помилки жодним чином не впливає на податок на прибуток підприємства позивача, оскільки позивач мав від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток як в 2020 році, так і в 2021 році в цілому.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 року по справі № 440/2659/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов

Повний текст постанови складено 21.11.2025 року