Справа № 240/21333/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/21333/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним акту, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним Акт розслідування нещасного випадку №10 за формою Н-1 /НПВ від 20.06.2023 року Головного управління Національної поліції в Житомирській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався 10.02.2023 року з ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 №705 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за №1139/35422 встановивши, що травма, пов`язана із виконанням службових обов`язків, урахуванням висновків суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що проходить службу в органах Національної поліції України. Відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 17.01.2023 року №74 його відправлено у відрядження до відділення поліції №l Коростенського РУП за адресою: вул. Захарченка, 16, м.Малин, Житомирська область, з метою надання практичної допомоги в розкритті тяжких злочинів по кримінальних провадженнях. Відмітив, що 10.02.2023, перебуваючи на робочому місці за вказаною адресою, після оголошення повітряної тривоги, позивач, вийшовши із адміністративної будівлі відділення поліції, щоб переміститися до укриття, почув від інших працівників поліції прохання підштовхнути службовий автомобіль, який не заводився, для його евакуації в безпечне місце. Підштовхнувши автомобіль який завівся і поїхав, позивач, розвернувся, щоб піти до укриття і в цей момент підсковзнувся і впав на землю, вдарившись при цьому головою об асфальт. Згідно виписки із медичної карти позивача в нього діагностовано наступні діагнози: закритий 3-х кісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням; ЗЧМТ, струс головного мозку (від 10.02.2023 року); вторинний больовий синдром, м`язево-тонічний синдром тощо. За результатами службового розслідування 20.06.2023 року комісія склала акт №10 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ, в якому зазначила, нещасний випадок з позивачем стався про проходженні служби в поліції та не пов`язаний із виконанням службових обов`язків. З діями відповідача позивач не погоджується та вважає, що нещасний випадок трапився саме під час проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому виклав заперечення щодо заявлених позовних вимог. Вважає, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків. Діяння ОСОБА_1 під час отримання травми не пов`язані з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України "Про національну поліцію". Також, стверджує, що позивачем порушено ст. 14 "Про охорону праці", а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Судом встановлено, що позивач проходить службу в органах Національної поліції України.

Відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 17.01.2023 року №74 позивача відправлено у відрядження до відділення поліції №l Коростенського РУП за адресою: вул. Захарченка, 16, м.Малин, Житомирська область, з метою надання практичної допомоги в розкритті тяжких злочинів по кримінальних провадженнях.

Зі змісту позовної заяви слідує, що 10.02.2023 перебуваючи на робочому місці за вказаною вище адресою, після оголошення повітряної тривоги, позивач, вийшовши із адміністративної будівлі відділення поліції, щоб переміститися до укриття, почув від інших працівників поліції прохання підштовхнути службовий автомобіль, який не заводився, для його евакуації в безпечне місце. Підштовхнувши автомобіль який завівся і поїхав, позивач, розвернувся, щоб піти до укриття і в цей момент підсковзнувся і впав на землю, вдарившись при цьому головою об асфальт. Після того, як до нього підбігли інші працівники поліції і допомогли йому піднятися, він відчук значний біль в нозі, та зробив припущення, що нога зломана та попросив викликати швидку медичну допомогу. Близько 11.00 години швидка доставила ОСОБА_1 до приймального відділення КПП «Малинська міська лікарня», де йому надали першу медичну допомогу та, в подальшому направили до ДУ «ТМО МВС України в Житомирській області» для проходження подальшого лікування. Звідти позивача направили до КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради до травматологічного відділення на стаціонарне лікування.

Згідно виписки із медичної карти позивача в позивача діагностовано наступні діагнози: закритий 3-х кісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням, ЗЧМТ, струс головного мозку (від 10.02.2023 року), вторинний больовий синдром, м`язево-тонічний синдром тощо.

За результатами тоскилогічного дослідження алкоголю в крові ОСОБА_1 не виявлено.

За вказаним фактом травмування 09.03.2023 начальником Коростенського РУГУНП в Житомирській області затверджено висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень підполковником поліції ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування, дисциплінарна комісія в діях ОСОБА_1 порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» не виявила, дисциплінарного проступку не встановила, а також дії позивача визнано правомірними, та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію».

13.06.2023 року видано наказ №670 та утворено комісію для розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем.

За результатами службового розслідування 20.06.2023 комісія склала акт №10 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ, в якому зазначила, нещасний випадок з позивачем стався при проходженні служби в поліції та не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає, що нещасний випадок трапився саме під час проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII) охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 22 Закону № 2694-XII роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктом 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Основні повноваження поліції визначені статтею 23 Закону № 580-VIII.

Частиною першою статті 24 Закону № 580-VIII передбачено, що виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону № 580-VIII визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 22 Закону № 2694-XII і статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Кабінет Міністрів України постановою від 17.04.2019 № 337 затвердив Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі - Порядок № 337).

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку № 337 дія цього Порядку не поширюється на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії, курсантів (слухачів) закладів освіти МВС і Національної гвардії.

Абзацом 10 пункту 2 Порядку № 337 передбачено, що розслідування та облік нещасних випадків щодо осіб, зазначених в абзацах третьому-восьмому цього пункту, здійснюються у порядку, визначеному міністерствами та іншими державними органами, в управлінні яких перебувають військові частини, установи, організації, заклади освіти та підрозділи, де проходять службу або утримуються такі особи.

Отже, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, відповідно до статті 22 Закону № 2694-XII, абзацу десятого пункту 2 Порядку № 337, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 № 705 затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (Порядок № 705, який також був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Порядку № 705 цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції).

Згідно з визначенням термінів, наведених у пункті 3 Розділу І Порядку № 705 нещасним випадком є отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

За приписами пункту 6 Розділу І Порядку № 705 строк давності для розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку становить три роки з дня його настання.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку № 705 передбачено, що за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІІ Порядку № 705 комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана, зокрема: одержати письмові пояснення потерпілого поліцейського, посадових осіб, поліцейських, свідків нещасного випадку (додаток 5); вивчити наявні документи і матеріали стосовно нещасного випадку та надіслати (за потреби) запити відповідним установам, організаціям, закладам щодо надання інформації про нещасний випадок; визначити вид події та причини, що призвели до настання нещасного випадку, згідно з Класифікатором видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (додаток 6); кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку; розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1). У разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку із змістом акта за формою Н-1 підписати акти з відміткою про наявність окремої думки. Окрема думка викладається письмово. В окремій думці член комісії (спеціальної комісії) обґрунтовано викладає пропозиції до змісту акта за формою Н-1 (окрема думка додається до акта за формою Н-1 та є його невід`ємною частиною); передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження.

У пункті 7 розділу III Порядку № 705 наведено перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків. Такими обставинами є:

1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII, здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;

2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.

Поряд з цим, у пункті 8 розділу III Порядку № 705 визначено обставини настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, якими є:

1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII;

2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);

3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;

4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).

Згідно з пунктом 1 Примітки до додатку № 2 до Порядку № 705, якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, це позначається великим літерами ПВ (Н-1/ПВ), якщо нещасний випадок визнається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, це позначається великими літерами НПВ (Н-1/НПВ).

У додатку № 6 до Порядку № 705 викладено Класифікатор видів подій, причин, що призвели до настання нещасного випадку (далі - Класифікатор).

Зокрема, підпунктом 2 пункту 1 Класифікатора до виду події, що призвела до нещасного випадку, віднесено падіння потерпілого поліцейського.

Причини нещасного випадку класифіковані на: 1) технічні; 2) організаційні; 3) психофізіологічні; 4) техногенні, природні, екологічні та соціальні.

Підпунктом 2 пункту 2 Класифікатора до організаційних причин нещасного випадку віднесено: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці; недодержання вимог законодавства про охорону праці; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення вимог безпеки під час експлуатації (користування) транспорту (автомобільного, водного, залізничного, повітряного); порушення вимог безпеки під час експлуатації мобільних засобів праці та технологічних транспортних засобів; незабезпеченість засобами індивідуального захисту; невикористання засобів індивідуального захисту за їх наявності; незастосування засобів колективного захисту (за наявності); порушення службової дисципліни; інші види (зазначити причину).

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави для висновку, що положеннями Порядку № 705 встановлено вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків і обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків. Залежно від того, які обставини встановлені під час розслідування нещасного випадку, складається акт за відповідною формою.

Судом встановлено, що комісією щодо проведення розслідування нещасного випадку визнано, що нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, відповідно до підпункту 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705.

Підпункт 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705, який застосував відповідач, визначає обставиною настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом № 580-VIII.

При цьому у підпункті 1 пункту 8 розділу III Порядку № 705 нормотворець використовує словосполучення «не пов`язане», тобто під цей підпункт підпадає діяння яке взагалі не пов`язано з виконання завдань поліцейського.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області від 17.01.2023 року №74 позивача відправлено у відрядження до відділення поліції №l Коростенського РУП за адресою: вул. Захарченка, 16, м.Малин, Житомирська область, з метою надання практичної допомоги в розкритті тяжких злочинів по кримінальних провадженнях.

Як вже зазначалося, 10.02.2023 перебуваючи на робочому місці за вказаною вище адресою, після оголошення повітряної тривоги, позивач, вийшовши із адміністративної будівлі відділення поліції, щоб переміститися до укриття, почув від інших працівників поліції прохання підштовхнути службовий автомобіль, який не заводився, для його евакуації в безпечне місце. Підштовхнувши автомобіль який завівся і поїхав, позивач, розвернувся, щоб піти до укриття і в цей момент підсковзнувся і впав на землю, вдарившись при цьому головою об асфальт. Після того, як до нього підбігли інші працівники поліції і допомогли йому піднятися, він відчук значний біль в нозі, та зробив припущення, що нога зломана та попросив викликати швидку медичну допомогу. Близько 11.00 години швидка доставила ОСОБА_1 до приймального відділення КПП «Малинська міська лікарня», де йому надали першу медичну допомогу та, в подальшому направили до ДУ «ТМО МВС України в Житомирській області» для проходження подальшого лікування. Звідти позивача направили до КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради до травматологічного відділення на стаціонарне лікування.

Згідно виписки із медичної карти позивача в позивача діагностовано наступні діагнози: закритий 3-х кісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням, ЗЧМТ, струс головного мозку (від 10.02.2023 року), вторинний больовий синдром, м`язево-тонічний синдром тощо.

За вказаним фактом травмування 09.03.2023 начальником Коростенського РУГУНП в Житомирській області затверджено висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень підполковником поліції ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування, дисциплінарна комісія в діях ОСОБА_1 порушень вимог Закону України «Про національну поліцію» не виявила, дисциплінарного проступку не встановила, а також дії позивача визнано правомірними, та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про національну поліцію».

За результатами службового розслідування 20.06.2023 комісія склала акт №10 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ, в якому зазначила, нещасний випадок з позивачем стався при проходженні служби в поліції та не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

За змістом пункту 8 акту №10 від 20.06.2023 позивач порушив вимоги статті 14 Закону України «Про охорону праці».

Водночас, доказів вчинення позивачем кримінального, адміністративного правопорушенням або дисциплінарного проступку, що є підставою для застосування пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 705 відповідачем не надано.

Із пояснень відповідача у відзиві слідує, що порушення статті 14 Закону України «Про охорону праці» позивачем полягало у невиконанні обов`язку дбати про особисту безпеку і здоров`я.

Однак, порушення тих чи інших норм Закону України «Про охорону праці» потерпілим, яке не є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком, за приписами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 705 не може бути самостійною підставою для визнання обставин настання нещасного випадку в період проходження служби таким, що не пов`язано з виконанням службових обов`язків.

Водночас, суд враховує, що відповідач не заперечує наявність нещасного випадку та його настання під час проходження служби позивачем. Спірним є кваліфікація нещасного випадку як такого, що пов`язаний або ж не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

За позицією відповідача, той факт, що нещасний випадок стався у службовий час на території адміністративної будівлі відділення поліції №l Коростенського РУП за адресою: вул. Захарченка, 16, м.Малин, Житомирська область, не є достатнім для висновку, що такий нещасний випадок пов`язаний із виконанням позивачем таких службових обов`язків.

Отже, визначальним для вирішення спору по суті між сторонами є встановлення факту чи виконував поліцейський (позивач) під час травмування службові завдання та покладені на нього повноваження, передбачені Законом № 580-VIII.

Верховний Суд в постанові від 17.08.2023 у справі № 620/17431/21 дійшов висновку, що перелік основних повноважень поліції визначений статтею 23 Закону № 580-VIII. Разом з тим, у структурі поліції діють: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення. Відповідно, кожна з названих ланок поліції виконує, окрім основних повноважень, визначених Законом № 580-VIII також і свої спеціальні завдання та функції, які визначені у їхніх положеннях.

Так, пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 705 встановлено вичерпний перелік обставин настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, отримання позивачем травми 10.02.2023 за зазначених вище обставин, не підпадає під обставину, що передбачена 1 п. 8 розділу III Порядку № 705.

Підпункт 1 п. 8 розділу III Порядку № 705 визначає, що обставиною настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є діяння потерпілого поліцейського, яке не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаний підпункт застосовується до діянь поліцейського, які не просто вчинено не під час виконання поліцейським завдань та повноважень поліції, але і не пов`язані з такими.

Тобто, якщо поліцейським отримав травму у службовий час, перебуваючи на службі, однак не під час безпосереднього виконання повноваження поліції, що передбачені ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», однак у зв`язку із діянням, яке пов`язано з виконанням завдань та повноважень поліції (виконання посадових обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці служби з моменту прибуття в підрозділ до його відбуття; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; прямування до об`єкта обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження тощо), така обставина не підпадає під дію підпункту 1 п. 8 розділу III Порядку № 705.

Отже, помилковими є висновки відповідача про те, що отримання травми поліцейським не під час безпосереднього виконання завдань та функцій поліції чи здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час, є достатнім для застосування підпункту 1 п. 8 розділу III Порядку № 705.

Підпункт 1 п. 7 розділу III Порядку № 705 та підпункт 1 п. 8 розділу III Порядку № 705 не суперечать один одному, адже підпункт 1 п. 7 розділу III Порядку № 705 визначає обставиною настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», а підпункт 1 п. 8 розділу III Порядку № 705 визначає обставиною настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно та не обгрунтовано прийняв рішення про те, що нещасний випадок, що стався з позивачем 10.02.2023, в період проходження служби і він не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Позиція аналогічного змісту міститься у постанові Верховного Суду від 28 травня 2024 року у справі №620/7671/23.

Посилання відповідача на те, що після оголошення сигналу «Повітряна тривога» позивач мав негайно піти до укриття, не впливає на встановлені судом обставини та не спростовує факту порушення прав позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч зазначеному, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

За правилами частини першої статті 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправним акту, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним акт розслідування нещасного випадку №10 за формою Н-1 /НПВ від 20.06.2023 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався 10.02.2023 з ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 №705 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за №1139/35422, урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 листопада 2025 року.

Суддя Р.М.Шимонович