Справа № 280/8208/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 листопада 2025 року Справа № 280/8208/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» (далі - позивач) до Запорізької митниці (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, відповідно до якої позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці Державної митної служби України від 27.06.2025 про корегування митної вартості товарів №UA112080/2025/000022/1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: 14.05.2025 позивачем (покупець) укладено з компанією Fritz Maschinenhandel GmbH (Німеччина) (продавець) контракт №20250514, згідно якого продавець продає для власних потреб ТОВ «КВАНТ» бувший у використанні вертикальний оброблювальний центр з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4, загальне напрацювання 6707 год, напрацювання шпинделя 1707 год, країна походження Німеччина, код ТН ВЄД . Вартість визначена п. 2.1. статті 2 контракту 22000,00 Євро, 00 центів. В статті 3 контракту містяться базисні умови постачання. Постачання здійснюється на умовах FCA D-72135 Detten-hausen, Німеччина, відповідно до правил INCOTERMS-2010. Доставка здійснюється після підтвердження попередньої оплати не пізніше 30 календарних днів. Доставка здійснюватиметься автотранспортом перевізника за маршрутом: FCA D-72135 Dettenhausen, Deutschland Дніпро, Україна. Позивачем 23.05.2025 сплачено на користь продавця 22 000 Євро. Послуги з перевезення здійснені перевізником ТОВ «Екпресс-Транс» з визначеною вартістю 45000,00 грн від пункту відправлення 72135 Dettenhausen (Німеччина) до державного кордону України Краківець, а також окремо 36714,75 грн від державного кордону України Краківець до пункту призначення на території України м. Запоріжжя (Україна). З метою здійснення митного оформлення, ввезених в режимі імпорту товарів позивачем подано до митного пункту Запоріжжя - аеропорт Запорізької митниці декларації 25UA90U5 від 26.06.2025. Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ. Документами, які підтверджували митну вартість були повідомлення про SWIFT переказ №1327 250523PBANUA2XBXXX від 23.05.2025. Не зважаючи на вказане відповідачем 27.06.2025 року прийнято рішення про корегування митної вартості товарів №UA112080/2025/000022/1. В повідомленні №7 від 24.07.2025 року ТОВ «КВАНТ» було додано заключна виписка по рахунку НОМЕР_1 ТОВ «КВАНТ» в АТ Приватбанк за 23.05.2025 року, копія повідомлення про SWIFT №71 від 23.05.2025, копія додаткової угоди №1 до договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.09.2024 №05/09/2024, копія листа щодо походження товару з перекладом від 20.05.2025, а також ставилося питання про скасування рішення про корегування заявленої митної вартості. У відповіді від 29.07.2025 року митницею було відмовлено у задоволенні заяви. Скарга, подана ТОВ «КВАНТ» в порядку адміністративного оскарження була залишена без розгляду. Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню і просить суд задовольнити позовну заяву.

Ухвалою судді 23.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

02.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Митниця не погодилась з доводами позивача, заперечувала проти вимог адміністративного позову та зазначала, що під час здійснення митного контролю за декларацією № 25UA90U5 від 26.06.2025 митницею встановлено: 1. Поданий до митного оформлення пакувальний лист від 10.06.2025 б/н містить посилання на контракт № 20250514 без зазначення дати його підписання, а також посилання на рахунок від 14.05.2025 без зазначення його номеру. 2. До митного оформлення надано рахунок на оплату транспортних витрат від 17.06.2025 б/н, відповідно до якого вартість таких витрат становить 81 714,75 грн. Разом з цим відповідно до поданого договору-заявки від 13.06.2025 № 130625 вартість транспортних послуг 1700 EUR. Відповідно до п.3.2 договору від 05.09.2024 № 05/09/2024 «У випадках, якщо сторонами договору в замовленні на перевезення визначено вартість перевезення вантажу в іноземній валюті, то розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розвантаження». Таким чином, співставити числові значення вартості транспортних витрат, зазначені у рахунку та у заявці не можливо однозначно співставити та прорахувати. У зв`язку із зазначеним неможливо впевнитись у повноті включення усіх відомостей, що підтверджує числові значення складових митної вартості товарів. 3. Відповідно до вимог Постанови Нацбанку України 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» (із змінами та доповненнями) платіжна інструкція в іноземній валюті зокрема має містити підпис(и) (власноручний(і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації, натомість надане до митного оформлення банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.05.2025 № MUR : 71 не містить зазначених вище даних. 4. Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. До експертного висновку Запорізької ТТП від 26.06.2025 № ОИ-3165 не долучено додатки, які підтверджують джерела використаної цінової Документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2025 5. інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. 5. Поданий до митного оформлення інвойс від 14.05.2025 № 20250514 містить посилання на контракт № 20250514 без зазначення дати його підписання. 6. Відповідно до п.5.4 Контракту від 14.05.2025 № 20250514 визначено перелік документів які продавець має надати покупцю, однак до митного оформлення зокрема не надано документ сертифікат EUR-1. 7. Відповідно до наданої технічної довідки Fritz Maschinenhandel від 18.06.2025 б/н однією з характеристик товару є «Ход осей, X-1035мм, Y-560мм, Z-510мм», однак в копії митної декларації країни відправлення зазначено «Genauigkeit X/Y/Z 0,04mm/0,035mm/0,033mm, Positioniergen. X/Y/Z 0,09mm/0,080mm/0,078mm». Таким чином Відповідач вважав, що декларантом документально не підтверджено повноту включення до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, складових митної вартості, визначених п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 МКУ. З огляду на наведені вище обставини та враховуючи те, що позивачем документально не підтверджено складові митної вартості, митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронними повідомленнями вимоги на надання додаткових документів. Особа уповноважена на роботу з митницею 27.06.2025 повідомила про відмову у наданні додаткових документів. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості. Щодо наданих з повідомленням №7 від 24.07.2025 року документів митниця проінформувала позивача про те, що копія повідомлення про SWIFT №71 від 23.05.2025 вже було прийняте до уваги при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості, банківська виписка містить реквізити контрагента, що відрізняються від зазначених компанією Fritz Maschinenhandel GmbH у контракті. Додаткова угода до договору перевезення викликає сумніви у достовірності, надана копія не підписана обома сторонами. В графі 33 рішення про коригування митної вартості від 27.06.2025 № UA112080/2025/000022/1 зазначено вичерпний перелік вимог, щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МКУ, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Зверненням від 24.07.2025 № 5 суб`єктом ЗЕД не надано до митниці в повному обсязі додаткові документи, згідно визначеного переліку, а надані документи у сукупності з документами, наданими до митного оформлення, не спростовують розбіжності та невідповідності відомостей, виявлені під час здійснення митного контролю. Враховуючи вищезазначене, у митниці були відсутні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості від 27.06.2025 № UA112080/2025/000022/1. Відповідач вважав, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не міг бути застосований через те, що представником Відповідача заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ, що зумовило визначення митної вартості з ідентичними товарами на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Від представника позивача 08.10.2025 надійшла відповідь на відзив. Представник позивача наголошує на тому, що Позивач, разом з позовом надав до суду всі документи, які також подавалися митному органу під час здійснення митних формальностей. Метод визначення вартості товару за вагою не враховує характеристики товару.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Квант» () (далі - ТОВ «Квант») зареєстроване як юридична особа 28.09.2001 (дата запису: 25.12.2006, номер запису: 0016955).

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до документів про державну реєстрацію: Україна, 49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 110.

14.05.2025 позивачем (покупець) укладено з компанією Fritz Maschinenhandel GmbH (Німеччина) (продавець) контракт №20250514, згідно якого продавець продає для власних потреб ТОВ «КВАНТ» бувший у використанні вертикальний оброблювальний центр з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4, загальне напрацювання 6707 год, напрацювання шпинделя 1707 год, країна походження Німеччина, код ТН ВЄД .

Вартість визначена п. 2.1. статті 2 контракту 22000,00 Євро. Умови оплати містяться в п.п. 4.2 4.3., оплата має бути здійснена Покупцем на розрахунковий рахунок після підтвердження інвойсу, платіж у розмірі 100% вартості є передоплатою за товар і провадиться протягом 30 днів від дати рахунку Продавця.

В статті 3 контракту містяться базисні умови постачання. Постачання здійснюється на умовах FCA D-72135 Detten-hausen, Німеччина, відповідно до правил INCOTERMS-2010. Доставка здійснюється після підтвердження попередньої оплати не пізніше 30 календарних днів. Доставка здійснюватиметься автотранспортом перевізника за маршрутом: FCA D-72135 Dettenhausen, Deutschland Дніпро, Україна.

Інвойс за договором №20250514 на 22 000,00 Євро, датований 14.05.2025 року.

23.05.2025 Позивачем сплачено на користь продавця 22 000 Євро, що підтверджується заключною випискою АТ КБ «ПриватБанк» за 23.05.2025 року та повідомлення про SWIFT переказ №1327 250523PBANUA2XBXXX від 23.05.2025.

Відповідно до пакувального листа від 10.06.2025 продавцем згідно контракту № 20250514 здійснено поставку товару Б/У вертикального верстатного центру з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4.

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем 26.06.2025 було подано митну декларацію №25UA90U5.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно митної декларації від 26.06.2025 №25UA90U5 у графі 31 заявлено до митного оформлення товари: вертикальний оброблювальний центр, вживаний для обробки металу, з числовим програмним керуванням: 1. Вертикальний оброблювальний центр, вживаний, для обробки металу, з числовим програмним керуванням: DECKEL DMC 1035V 1 шт, рік випуску 2005, серійний номер 4, керування Siemens Sinumerik 840D, до складу центру входить інструментальний магазин на 20 інструментів SK40 та транспортер стружки.

До даної митної декларації уповноваженою особою позивача до митного оформлення було надано митному органу документи: пакувальний лист б/н від 10.06.2025 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial Invoice) №20250514 від 14.05.2025; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 17.06.2025; сертифікат про походження товару (Sertificate of origin) №А 38949022 від 25.06.2025; Декларація про походження товару (Declaration of origin) №20250514 від 14.05.2025; Статус особи, яка подає митну декларацію №2; Банківський платіжний документ, що стосується товару іменований MUR:71 від 23.05.2025; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №962 від 17.06.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №17/06 від 17.06.2025; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №ЩТ-3165 від 26.06.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №20250514 від 14.05.2025; Договір про надання послуг митного брокера №13/06-25 БР від 13.06.2025; Договір (контракт) про перевезення №05/09/2024 від 05.09.2024; Заява декларанта про незастосування обмежень щодо випуску товарів, встановлених Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (виключно щодо озоноруйнівних речовин та/або фторованих парникових газів і товарів та обладнання, що можуть їх містити) б/н від 26.06.2025; Заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» б/н від 26.06.2025; Технічна довідка Fritz Maschin від 18.06.2025; Технічна довідка №2 від 10.06.2025; Копія митної декларації країни відправлення 25DE97B5 від 27.05.2025.

Згідно окремого повідомлення митниці від 27.06.2025 рішення про неможливість визначення вартості заявленого товару за ціною договору (контракту) щодо товарів обґрунтовано тим, що у відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне: 1. Поданий до митного оформлення пакувальний лист від 10.06.2025 б/н містить посилання на контракт № 20250514 без зазначення дати його підписання, а також посилання на рахунок від 14.05.2025 без зазначення його номеру. 2. До митного оформлення надано рахунок на оплату транспортних витрат від 17.06.2025 б/н, відповідно до якого вартість таких витрат становить 81 714,75 грн. Разом з цим відповідно до поданого договору-заявки від 13.06.2025 № 130625 вартість транспортних послуг 17 000 EUR. Відповідно до п.3.2 договору від 05.09.2024 № 05/09/2024. У випадках, якщо сторонами договору в замовленні на перевезення визначено вартість перевезення вантажу в іноземній валюті, то розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розвантаження. Таким чином, співставити числові значення вартості транспортних витрат, зазначені у рахунку та у заявці не можливо однозначно співставити та прорахувати. У зв`язку із зазначеним неможливо впевнитись у повноті включення усіх відомостей, що підтверджує числові значення складових митної вартості товарів. 3. Відповідно до вимог Постанови Нацбанку України 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» (із змінами та доповненнями) платіжна інструкція в іноземній валюті зокрема має містити підпис(и) (власноручний(і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації, натомість надане до митного оформлення банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.05.2025 № MUR : 71 не містить зазначених вище даних. 4. Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. До експертного висновку Запорізької ТТП від 26.06.2025 № ОИ-3165 не долучено додатки, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. 5. Поданий до митного оформлення інвойс від 14.05.2025 № 20250514 містить посилання на контракт № 20250514 без зазначення дати його підписання. 6. Відповідно до п.5.4 Контракту від 14.05.2025 № 20250514 визначено перелік документів які продавець має надати покупцю, однак до митного оформлення зокрема не надано документ сертифікат EUR-1. 7. Відповідно до наданої технічної довідки Fritz Maschinenhandel від 18.06.2025 б/н однією з характеристик товару є «Ход осей, X-1035мм, Y-560мм, Z-510мм», однак в копії митної декларації країни відправлення зазначено «Genauigkeit X/Y/Z 0,04mm/0,035mm/0,033mm, Positioniergen. X/Y/Z 0,09mm/0,080mm/0,078mm». В зв`язку з цим, відповідно до вимог частини 5 статті 54 МКУ та частини 3 статті 53 МКУ протягом 10 календарних днів Вам необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно частини 6 статті 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Додатково варто зазначити щодо експертного висновку Запорізької торгово-промислової палати від 26.06.2025 № ОИ-3165 . Під час його аналізу виявлено, що експертиза здійснена лише на основі наданих покупцями товаросупровідних документах, фото товару. Також, відповідно до пункту 6.1.1 договору від 14.05.2025 № 20250514 рішення про придбання покупцем товару приймалось лише на основі фото та відео, які надсилалися на пошту. Тобто реальний технічний стан станка невідомий навіть покупцю. Але ґрунтуючись лише на інформації з фото, без фізичного огляду обладнання зроблено висновки щодо тих чи інших пошкодженнях, заміні окремих деталей, об`єму робіт по ремонту, відновленню обладнання без жодних фактичних дефектних актів чи проведення ревізії. При цьому йде примітка що у присутності експерта стан частин обладнання не перевірявся, а остаточний висновок може бути даний лише після перевірки працездатності в процесі експлуатації. Не дивлячись на це йде визначення зносу обладнання, де опираючись на вказані недоліки обладнання робиться оцінка стану, що визначається величиною зносу обладнання в діапазоні від 50 до 60%. З фактичних даних про стан обладнання, що експерт може оцінити лише за фото, вказуються лише незначні потертості, фізичний знос приймається на рівні 50% (стан задовільний, потребує деякого ремонту або заміни окремих дрібних частин таких як підшипники, вкладиші, і інше). З метою визначення середніх ринкових цін на подібне обладнання йде перелік схожих товарів з зазначенням цін та їх станом. Схожі товари мають інший рік випуску (оцінюваний товар 2005, підібрані 2000-2006), інші моделі (оцінюваний товар моделі 1035V, підібрані 63V, 60T, 80U,64V), а оцінка стану знову приймається лише суб`єктивно по фото в оголошенні. Також не вказується яким чином подібні товари інших моделей можна співставити з оцінюваним товаром, не вказуючи їх характеристики. При розрахунку остаточної вартості товару застосовується складний розрахунок, який зводиться до того що береться середня ціна на подібні товари та враховуючи раніше визначений стан оцінюваного товару зменшується на вирахуваний коефіцієнт 0,9, який виражає знос товару. Тобто можна зробити висновок що наданий до митного оформлення експертний висновок не відображає у повній мірі реальну оцінку величини зносу станка та не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому варто зазначити, що відповідно до наданих декларантом фото станка, а також до фото які були зроблені під час здійснення митного огляду модель станка не відповідає опису зазначеному в товаросупровідних документах (в тому числі і у висновку експерта), а саме вказано Deckel DMC 1035, а під час огляду виявлено Deckel MAHO DMC 1035V.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 27.06.2025 №UA112080/2025/000022/1, згідно якого загальна митна вартість задекларованого товару скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2025/000134.

Оформлення вищезазначеного товару брокером здійснено та випущено у вільний обіг за ЕМД від 27.06.2025 № 25UA53U1 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 27.06.2025 №UA112080/2025/000022/1.

24.07.2025 ТОВ «КВАНТ» направило до митниці листа №7 щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, що декларується, відповідно до ч.8 ст.55 МКУ з банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ТОВ «КВАНТ» НОМЕР_1 за період за 23.05.2025 року , в якій міститься інформація про платіж 22 000,00 Євро з призначенням платежу: For 1/Fritz/GmbH2/Serenwaldstrasse 103/DE/73563DE forFOR Used CNC Vertical machineCNTR N 20250514 DD 14.05.2025,:DE, POD:UA.; повідомленням про SWIFT переказ від 23.05.2025 року №1327 250523PBANUA2XBXXX з перекладом на українську мову в якому зазначено про переказ 22 000,00 Євро від ТОВ «КВАНТ» з рахунку в АТ КБ Приватбанк UA729948 на рахунок/GmbH2 та рахунок НОМЕР_2 в GENODES1HEU RAIFFEISENBANK ROSENSTEIN EG HEUBACH DE; копією додаткової угоди № 1 від 13.06.2025 до договору №05/09/2024 від 05.09.2024 про перевезення вантажів автомобільним транспортом; копією листа (повідомлення) Fritz Maschinenhandel GmbH & Со. KG від 20.05.2025 щодо походження вертикального центру обробки DMC 1035V, з 3D керуванням Siemens 840D, номер машини , номер, рік будівництва 2005 від DECKEL MAHO Seebach GmbH за підписом уповноважених осіб виробника DMG MORI Seebach GmbH з перекладом на українську мову.

За результатами розгляду додатково наданих документів митницею у відповіді від 29.07.2025було проінформовано ТОВ «КВАНТ» про те, що повідомлення про SWIFT №71 від 23.05.2025 вже було прийняте до уваги при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості, банківська виписка містить реквізити контрагента, що відрізняються від зазначених компанією Fritz Maschinenhandel GmbH у контракті. Додаткова угода до договору перевезення викликає сумніви у достовірності, надана копія не підписана обома сторонами. Митниця не знайшла підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 27.06.2025 № UA112080/2025/000022/1.

Позивач не згоден з прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 27.06.2025 № UA112080/2025/000022/1 у зв`язку із чим звернувся до суду за його скасуванням.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України (далі - МК України), інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За нормами частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

За правилами частини шостої статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - за основним методом - за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 02.06.2022 у справі №460/2674/20.

Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З урахуванням викладеного вище, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України.

Відповідно до частини 9, 10 статті 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Частиною 7 ст.55 МК України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Відповідно до ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Згідно із ч.9 ст.55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України - декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Дослідивши мотиви прийняття оскаржуваного рішення про коригування вартості товарів, суд зауважує наступне.

З аналізу положень контракту №20250514 від 14.05.2025, інформації з інвойсу за договором №20250514 від 14.05.2025, а також зважаючи на відомості з повідомлення про SWIFT переказ №1327 250523PBANUA2XBXXX від 23.05.2025 та банківську виписку за 23.05.2025 року, а також пакувальний лист від 10.06.2025 в сукупності, можна зробити однозначні висновки про вартість придбання бувшого у споживанні вертикального оброблювального центру з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4, загальне напрацювання 6707 год, напрацювання шпинделя 1707 год, країна походження Німеччина, код ТН ВЄД , вартістю 22000,00 Євро.

Також, пакувальний лист від 10.06.2025 року, договір-заявка №130625 від 13.06.2025 року на транспортування автомобільним транспортом, рахунок на оплату послуг з перевезення №962 від 17.06.2025, довідка №17/6 від 17.06.2025 про транспортні витрати, міжнародна транспортна декларація свідчать про надання послуг з перевезення вертикального оброблювального центру з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4 за маршрутом 72135, Dettenhausen, Deutschland (Німеччина) м. Запоріжжя (Україна).

Вартість послуг з перевезення, яке було здійснено перевізником ТОВ «Експресс-Транс» розподіляються на дві частини 45000,00 грн вартість міжнародного перевезення з пункту 72135 Dettenhausen (Німеччина) до державного кордону України Краківець, а також окремо 36714,75 грн від державного кордону України Краківець до пункту призначення на території України Запоріжжя.

Тобто, до врахування у митну вартості підлягають віднесенню витрати на міжнародне перевезення в розмірі 45000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому вищевказані документи в тому числі й довідка про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Умовами ст. 3 Контракту передбачено, що постачання товару за цим контрактом здійснюється на умовах FCA D-72135 Detten-hausen, Німеччина, відповідно до правил INCOTERMS-2010. Доставка здійснюється після підтвердження попередньої оплати не пізніше 30 календарних днів. Доставка здійснюватиметься автотранспортом перевізника за маршрутом: FCA D-72135 Detten-hausen, Німеччина, - Дніпро, Україна

Суд враховує, що умови поставки FCA Інкотермс 2010 "Free Carrier" ("Франко перевізник" зазначена назва місця) означає, що продавець передасть товар, випущений у митному режимі експорту, зазначеному покупцем перевізнику в названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки вплине на зобов`язання по навантаженню і розвантаженню товару в даному місці. Якщо поставка здійснюється в приміщенні продавця або в іншому погодженому місці, то продавець відповідає за навантаження товару.

Всі витрати, пов`язані з експортом до моменту поставки, оплачує продавець (мита, митне оформлення і інше). Після поставки, всі супутні і непередбачені витрати оплачує покупець, в тому числі і витрати на транспортування.

При цьому, судом встановлено, що перевезення товару здійснювалося перевізником ТОВ «Експресс-транс» на підставі договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.09.2024 № 05/09/2024.

Згідно п.п 2.1.1 договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.09.2024 № 05/09/2024 замовник зобов`язується надавати вантажі для перевезення на підставі узгодженого замовлення на перевезення, що є невід`ємною частиною договору, у якому зазначаються: пункт навантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги.

Відповідно до договору-заявки від 13.06.2025 № 130625 позивачем та ТОВ «Експресс-транс» узгоджено умови перевезення обладнання б/у вертикального оброблювального центру з ЧПУ DECKEL DMC 1035V, 2005 року випуску, серійний номер 4, вагою 500 кг за маршрутом 72135, Dettenhausen, Deutschland (Німеччина) м. Запоріжжя (Україна). Дата завантаження 17.06.2025. Вартість послуг з перевезення 1700 Євро.

Додатковою угодою №1 від 13.06.2025 до Договору №05/09/2024 від 05.09.2024 було внесені зміни в умови оплати, а саме визначено, що у випадку, якщо Сторонами в «Замовленні на перевезення» визначено вартість перевезення вантажу в іноземній валюті, то розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату завантаження. Надана суду копію додаткової угоди підписана обома сторонами.

Разом з тим вартість міжнародного перевезення згідно довідки від 17.06.2025 та рахунку від 17.06.2025 на оплату складає 45 000,00 грн та фіксованою ціною, відповідно складова ціни перевезення по України не має відношення до митної вартості.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, яким чином кінцева адреса доставки впливає на достовірність декларування складових митної вартості.

Умовами контракту від №20250514 від 14.05.2025 не встановлено заборони щодо визначення сторонами договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.09.2024 № 05/09/2024 умов перевезення на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність доводів митниці з цього приводу.

Щодо не зазначення в пакувальному листі від 10.06.2025 посилання на контракт, в інвойсі від 14.05.2025 року №20250514 посилання на дату підписання контракту дані зауваження жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товару.

Не впливає на митну вартість також спосіб ознайомлення покупця з товаром та обставини та фактори для прийняття рішення про його придбання.

З приводу не надання Сертифікату формату EUR 1, то даний документ підтверджує статус преференційного походження товару відповідно до міжнародних угод та не впливає на митну вартість. Інформація про походження викладена в документі, який має аналогічний зміст, а саме в листі від 20.05.2025 року про підтвердження походження вертикального центру обробки DMC 1035V який виготовлений у Федеративній республіці Німеччина виробником DeckelMahoSeebachGmbH.

Щодо розбіжностей в технічних характеристиках товару, а саме з приводу розбіжностей параметрів «Хід осі X-1035мм, Y-560мм, Z-510мм» по відношенню до параметрів «Точність X/Y/Z 0,04mm/0,035mm/0,033mm», «Позиціювання. X/Y/Z 0,09mm/0,080mm/0,078mm», то вони не є взаємовиключними, а є взаємодоповнюючими технічними характеристиками станку.

З приводу різниці в найменуванні виробника станку Deckel DMC 1035 та Deckel MAHO DMC 1035V, то суд приймає до уваги факт зміни найменування виробника з часом, разом з тим вказане не впливає на митну вартість, а в документах містяться додаткові ідентифікуючі ознаки як-то серійний номер 4.

Таким чином, відповідачем не надано доказів наявності розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у наданих позивачем документах, що спричини необхідності дослідження митної декларації країни підправлення.

Щодо того, що висновок експерта Запорізької торгово-промислової палати від 26.06.2025 № ОИ-3165 базуються виключно на підставі товаросупровідних документів та фото товару без фізичного огляду та проведення ревізії; оцінка базується суб`єктивно по фото в оголошенні без вказівки на можливість співставлення товару без визначення їх характеристик; висновок експерта не відображає у повній мірі реальну оцінку величини зносу станка та не може бути використаний для підтвердження митної вартості товару, то суд зазначає, що вказаний документ не є обов`язковим для підтвердження митної вартості товару.

Суд також зазначає, що документи, які були надані позивачем митному органу, підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.

Щодо розбіжностей в заключній виписці за 23.05.2025 у вказівці рахунку отримувача та рахунку продавця, який зазначений в контракті, то суд зауважує, що умовами контракту від 14.05.2025 року №20250514 не визначено рахунку на який покупець має перерахувати оплату за договором.

При цьому в повідомленні про переказ №1327 250523PBANUA2XBXXX від 23.05.2025 рахунок отримувача збігається з тим, який вказаний в контракті DE.

При цьому, митницею не надано жодного посилання на законодавчу заборону наявності у підприємства кількох банківських рахунків або зміни банківського рахунку протягом певного періоду.

Отже, в ході даного судового розгляду суд дійшов висновку, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України та поданих в порядку ч.8 ст.55 Митного кодексу України та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що наведені відповідачем підстави, жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.

Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, відповідачем суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті53та частини другої статті58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16 та відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин в даній справі.

Митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Суд зауважує, що, опис взятого в якості аналогічного товару відрізняється від параметрів товару у взятій за основу митній декларації.

Також, суд зауважує, на тому, що оцінка товару за вагою з розрахунку 5.9351 EUR/кг не є обґрунтованим та не враховує будь-які характеристики товару окрім його ваги.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Зазначене, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Запорізькою митницею рішення про коригування митної вартості товару від 27.06.2025 №UA112080/2025/000022/1.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Платіжною інструкцією від 15.09.2025 № 1446 підтверджується факт сплати Позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн.

У відповідності до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене і задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що судовий збір у розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення.

В позовній заяві Позивач зазначив, що докази витрат на правничу допомогу будуть подані поданий на протязі п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» (49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 110, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці від 27.06.2025 про корегування митної вартості товарів №UA112080/2025/000022/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квант» судові витрати зі сплати судового збору розмірі 3 028,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова