Справа № 240/25039/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/25039/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Хмельницького міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалюк Іванни від 21 жовтня 2025 року ВП № 78904482 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на норми постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 2025 року № 766 "Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог" (надалі - Постанова № 756) та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 року № 765 "Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України" (надалі - Постанова № 765), стверджує, що Пенсійний фонд не є правонаступником по зобов`язанням органів соціального захисту населення і набув функції щодо призначення та виплат державних допомог з 01 липня 2025 року, а також функції щодо продовження виплати державних допомог, які до 30 червня 2025 року здійснювалися структурними підрозділами електронних списків одержувачів станом на 01 липня 2025 року, за винятком одержувачів, стосовно яких наявна інформація про обставини, що є підставою для припинення або зупинення виплат, або у яких закінчився строк призначення державних допомог згідно із законодавством.

Позивач переконаний у відсутності правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження у справі № 240/2071/25, - з Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому 19 вересня 2025 року позивачем оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року, й ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, про що було повідомлено ОСОБА_1 листами від 30 вересня 2025 року № 32771-30024/3-02/8-0600/25 та від 03 жовтня 2025 року № 33349-30727/3-02/8-0600/25. Проте, без належної перевірки обставин виконання рішення суду, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу без урахування оскарження судової ухвали у справі № 240/2071/25 про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини суд не повідомив.

Згідно з частиною сьомою статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. За правилами абзацу 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Аналіз норм Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет" та "Електронний суд" є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення (ухвала Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 420/32853/23).

За даними ДСС ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи від 04 листопада 2025 року доставлено в Електронний кабінет відповідача 06 листопада 2025 року о 01:33 год., про що судом отримано повідомлення 06 листопада 2025 року о 09:11 год.

Отже, ухвала від 04 листопада 2025 року про відкриття провадження у цій справі вважається врученою відповідачу 06 листопада 2025 року.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (про що попереджалось відповідача й в ухвалі від 04 листопада 2025 року).

Ухвалою від 24 листопада 2025 року суд залишив без задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі.

Розглянувши доводи у позовній заяві, з`ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, вирішуючи спір між сторонами суд виходить з такого.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі № 240/2071/25, яке набрало законної сили 05 серпня 2025 року, зобов`язано Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 березня 2023 року про надання допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, його неповнолітнім дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з урахуванням висновків суду у даній справі.

20 серпня 2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Михалюк І.В. винесено постанову від 20 серпня 2025 року про відкриття виконавчого провадження № 78904482 з примусового виконання боржником: Управлінням соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі № 240/2071/25 замінено сторону у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого листа у справі № 240/2071/25, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 15 серпня 2025 року, з Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області.

Постановою державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження у ВП № 78904482 від 01 вересня 2025 року, на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року замінено боржника на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області; 16 вересня 2025 року державним виконавцем винесено вимогу за № 31370 щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області про виконання рішення суду у справі № 240/2071/25 у 3-денний строк.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження № 78904482 та вимогу державного виконавця, листами від 20 вересня 2025 року № 0600-0310-5/81979 та № 0600-0310-5/81979 позивач повідомив, що відповідно до Постанови № 765 органи соціального захисту населення зобов`язані до 01 липня 2026 року передати особові справи отримувачів державних соціальних допомог. Оскільки особову справу ОСОБА_1 разом із заявою від 14 березня 2023 року Управлінням соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради не передано, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області не в змозі повторно розглянути відповідну заяву на виконання судового рішення. Відповідно, Головним управлінням зроблено запит до Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради щодо передачі особової справи ОСОБА_1 й після її надходження позивачем повторно на виконання рішення суду у справі № 240/2071/25 розглядатиметься заява від 14 березня 2023 року з прийняттям відповідного рішення.

На звернення ОСОБА_1 від 27 вересня 2025 року ВЕБ-06001-Ф-С-25-211561 щодо виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі № 240/2071/25, позивач повідомив про оскарження в апеляційному порядку постановленої ухвали у цій справі від 21 серпня 2025 року й відкриття Сьомим апеляційним адміністративним судом апеляційного провадження ухвалою від 07 жовтня 2025 року; про розгляд порушеного питання після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

21 жовтня 2025 року відповідач, керуючись статтями 63, 75 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VIII), виніс спірну постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн з підстав невиконання судового рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, із зазначенням у спірній постанові про те, що зі звернень стягувача від 25 та 29 вересня 2025 року вбачається невиконання рішення суду, станом на 21 жовтня 2025 року судове рішення залишається невиконаним й боржник не вчинив дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною третьою статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а за частиною четвертою вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

Предметом спору у цій справі є правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, відтак перевірка державним виконавцем щодо вжитих боржником заходів з метою виконання рішення суду, насамперед, поряд із з`ясуванням поважності причин невиконання судового рішення, є тими суттєвими обставинами, які впливають на правильність вирішення спору.

Як встановлено судом, за рішенням суду у справі № 240/2071/25 Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 березня 2023 року, й ухвалою суду 21 серпня 2025 року замінено зобов`язану сторону - боржника у виконавчому провадженні, з Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Так, Постановою № 766 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог (пункт 2).

Згідно з пунктом 6 Постанови № 766 Міністерству соціальної політики, сім`ї та єдності слід забезпечити: до 01 липня 2025 року - технічну можливість передачі особових справ в електронній формі одержувачів державної допомоги структурними підрозділами/центрами з нарахування органам Пенсійного фонду України (підпункт 2 пункту 6); до 01 липня 2025 року - формування/збирання і передачу Пенсійному фонду України: списків особових справ в електронній формі одержувачів державної допомоги, яким належні кошти нараховувалися і виплачувалися з лютого 2022 року по червень 2025 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 214 "Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану", на підставі інформації, поданої структурними підрозділами/центрами з нарахування; інформації (списків) одержувачів державної допомоги, яким належні кошти нараховувалися і виплачувалися з лютого 2022 року по червень 2025 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 215 "Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану" (підпункт 3 пункту 6); передачу державним підприємством "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України" Пенсійному фонду України до 10 вересня 2025 року інформації (списків) одержувачів державної допомоги за період з 24 лютого 2022 року по 31 серпня 2025 року та далі щомісяця до 10 числа - за попередній виплатний період щодо проведеного нарахування та виплати державної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 215 "Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану" за відповідними категоріями одержувачів державних допомог, за яких не було проведено нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для сплати такого внеску та не подано звітність відповідно до Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 178 (підпункт 4 пункту 6); з 01 липня 2025 року - надання Пенсійному фонду України та його територіальним органам доступу до інформаційних систем Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності в частині забезпечення призначення, нарахування, виплати державної допомоги (підпункт 5 пункту 6).

Відповідно до пункту 7 Постанови № № 766: Пенсійному фонду України належить забезпечити, зокрема: до 01 липня 2025 року: технічну можливість реалізації положень Порядку реалізації експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог, затвердженого цією постановою (підпункт 1 пункту 7); починаючи з 01 липня 2025 року призначення та виплату державних допомог (підпункт 2 пункту 7); протягом: 10 робочих днів з дати отримання від структурних підрозділів/центрів з нарахування пакетів документів з усіма необхідними заявами/ відомостями щодо звернень за призначенням державної допомоги, за якими не прийнято рішень станом на 30 червня 2025 року, їх розгляд і прийняття рішень щодо призначення/відмови у призначенні державної допомоги; не більше ніж 60 календарних днів з дати отримання від структурних підрозділів/центрів з нарахування неповних пакетів документів з необхідними заявами/відомостями щодо звернень за призначенням державних допомог, за якими не прийнято рішень станом на 30 червня 2025 року, їх розгляд і прийняття рішень щодо призначення/відмови у призначенні державної допомоги (підпункт 4 пункту 7).

Ці положення кореспондуються з нормами пункту 7 Постанови № 765.

Повертаючись до предмету спору у цій справі та визначаючись у ключовому питанні, суд виходить з того, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення, слід з`ясувати, насамперед, причину невиконання судового рішення у відведений державним виконавцем строк.

У цьому взаємозв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

У постанові від 03 квітня 2024 року у справі № 620/6019/23 Верховний Суд зауважив на тому, що з текстуального викладу статті 63 Закону № 1404-VIII можна зрозуміти, що на боржника може бути накладений штраф, якщо він не виконав рішення з поважних причин. Поважність причин залежить від низки обставин, але спільним має бути те, що вони об`єктивно перешкоджали боржнику виконати покладене на нього зобов`язання (згідно з рішенням, яке підлягає примусовому виконанню) у визначений спосіб та встановлений для цього строк.

Тому суд враховує, що у листах від 20 вересня 2025 року № 0600-0310-5/81971 та № 0600-0310-5/81979 позивач повідомляв державного виконавця про запит до Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про передачу особової справи ОСОБА_1 й повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 14 березня 2023 року на виконання рішення суду у справі № 240/2071/25 після надходження особової справи, що не свідчить про ухилення від виконання рішення суду, проте залишилось без належної оцінки державного виконавця в аспекті поважності причин невиконання судового рішення.

Небезпідставно покликається позивач й на те, що ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі № 240/2071/25, якою замінено божника у виконавчому провадженні № 78904482: Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області, - є предметом апеляційного оскарження й ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В силу положень статті 256 КАС України, ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року набрала законної сили. Водночас, відповідно до частини першої статті 38 Закону № 1404-VIII виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Як на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу - 21 жовтня 2025 року, так і на час ухвалення судом рішення у цій справі, Сьомим апеляційним адміністративним судом не постановлено судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги позивача, до того ж, позивач стверджує про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з підстав того, що пенсійний орган не є правонаступником органу соціального захисту, що мало б бути враховано відповідачем, на переконання суду, при вирішенні питання обґрунтованості накладення штрафу за спірною постановою.

Наведене створює обґрунтовані сумніви аби упевнитись, що державним виконавцем вжито вичерпних заходів задля перевірки невиконання позивачем судового рішення без поважних причин, принаймні, на час винесення оскаржуваної постанови, що дозволяло встановити факт відкриття апеляційного провадження на судове рішення щодо заміни боржника у виконавчому провадженні, що, своєю чергою, утворює підстави вважати передчасною спірну постанову про накладення штрафу.

Тому, у межах предмета оскарження у цій справі, за результатом розгляду цієї адміністративної справи обставини щодо невиконання рішення суду у справі № 240/2071/25 без поважних причин, які покладено державним виконавцем в основу оскаржуваної у справі постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, не доведено перед судом, натомість доводи Управління суд визнає обґрунтованими, чим спростовано підставність накладення штрафу за оскаржуваною постановою.

Тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України та з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 30 жовтня 2023 року у справі № 815/4246/17 судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) до Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (майдан Соборний, буд. 1, м. Житомир, 10014, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалюк Іванни від 21 жовтня 2025 року ВП № 78904482 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 КАС України.

Суддя О.Г. Приходько

24.11.25