Справа № 520/21376/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 р. Справа № 520/21376/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, в якому просить суд скасувати рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області LХХІХ сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII, яким відмовлено в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100% за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за земельні ділянки (згідно з додатком), в зв`язку з встановленням факту використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване в цій справі рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області LХХІХ сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що 01 квітня 2025 року позивач звернувся до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області із заявою про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:342, що розташовані за межами с.Нікополь Ізюмського району Харківської області, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами за 2025 рік та встановити податкову пільгу зі сплати земельного податку у розмірі 100%.

З посилання на ряд норм ПК України представник відповідача зазначив, що норми податкового законодавства не встановлюють чіткого порядку та строків подання платниками податку відповідних заяв, порядку їх розгляду, а також не встановлюють обов`язковості для сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій приймати рішення виключно про встановлення відповідної податкової пільги на підставі заяви платника податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Підстави для відмови сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією та військово-цивільною адміністрацією у наданні відповідної пільги за результатами розгляду заяви платника податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами законодавством також не встановлені.

В свою чергу, пільга зі сплати земельного податку за земельні ділянки, непридатні до використання у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами надається за умови подання платником податків до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, та невикористання зазначених земельних ділянок відповідним платником податків.

На дату прийняття спірного рішення відповідачем прийнято до уваги акти обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:0342, складені комісією з розгляду звернень щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, якими встановлено, що земельні ділянки використовуються за цільовим призначенням. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:0342 належать позивачу на праві приватної власності.

Вказані обставини встановлені Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року по справі №520/23094/24, яка набрала законної сили, в силу частини 4 статті 78 КАС України не потребують доказування при розгляді даної справи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 01 квітня 2025 року звернувся до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області із заявою про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:342, що розташовані за межами с.Нікополь Ізюмського району Харківської області, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами за 2025 рік та встановити податкову пільгу зі сплати земельного податку у розмірі 100% (а.с. 7 - 8).

Рішенням Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області "Про відмову в наданні податкової пільги зі сплати місцевих податків і зборів ОСОБА_1 на 2025 рік" НОМЕР_1 сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII відмовлено ОСОБА_1 в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100% за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за земельні ділянки в зв`язку з встановленням факту використання земельних ділянок за цільовим призначенням (а.с. 9 - 11).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 5 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі по тексту - Закон №280/97-ВР) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст.25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.1.1 ст.1 ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Приписами п.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-111 (далі по тексту - ЗК України).

За приписами ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.30.1 ст.30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до п.30.5 ст.30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

ОСОБА_1 01 квітня 2025 року звернувся до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області із заявою про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:342, що розташовані за межами с.Нікополь Ізюмського району Харківської області, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами за 2025 рік та встановити податкову пільгу зі сплати земельного податку у розмірі 100% (а.с. 7 - 8).

Вказана заява позивача була обґрунтована останнім тим, що згідно витягів з Державного земельного кадастру призначення вказаних вище ділянок - для ведення особистого господарства, а категорія цих земель - землі сільськогосподарського призначення. Позивач зазначив, що на вказаних ділянках існує потенційна загроза їх забруднення вибухонебезпечними предметами, що тягне за собою визнання земельних ділянок непридатними до використання. У зв`язку з наведеним, позивач посилався на відповідні приписи ПК України, які регулюють податкові пільги зі сплати податку за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та просив задовольнити цю заяву.

Розглянувши заяву позивача щодо визнання земельних ділянок із кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, : 04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04 :000:0344, :04:000:0345 та :04:000:0342, що розташовані за межами с.Нікополь Ізюмського району Харківської області, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами за 2025 рік та встановлення податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100%, враховуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі №520/11011/25, акти обстеження земельних ділянок на місцевості від 01.08.2024 року, враховуючи, що власник земельних ділянок приступив до використання та обробітку земельних ділянок навіть в умовах потенційної загрози забруднення, що свідчить про їх придатність для використання, керуючись підпунктом 12.3.7 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (зі змінами), пунктом 28 частини першої статті 26, статтею 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рішенням Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області "Про відмову в наданні податкової пільги зі сплати місцевих податків і зборів ОСОБА_1 на 2025 рік" НОМЕР_1 сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII відмовлено ОСОБА_1 в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100% за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за земельні ділянки в зв`язку з встановленням факту використання земельних ділянок за цільовим призначенням (а.с. 9 - 11).

Водночас, надаючи правову оцінку наведеному вище та підставам відмови позивачу в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 283.1.9. п.283.1 ст.283 ПК України не сплачується податок за земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами.

Відповідно до п.283.2 ст.283 ПК України не сплачується податок за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, у випадку прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами п.283-1.3. ст.283-1 ПК України визначено, що підставою для ненарахування земельного податку відповідно до пункту 283.2 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

Ненарахування земельного податку за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

Відповідно до п.п.12.4.6 п. 12.4 ст.12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

Відповідно до пп. 12.3.7 п. 12.3 ст.12 ПК України не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

З аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що земельні ділянки, розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами приймаються за умови наявності відповідних заяв платників податків.

Інших умов та підстав для прийняття рішення відповідного органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, окрім як на підставі заяви платника податків про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами (за умови розташування земельної ділянки на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією) законодавством не передбачено.

Суд звертає увагу на те, що заява позивача за змістом відповідає вимогам пп.12.3.7 п.12.3 ст.12 ПК України та, зокрема, містить інформацію про кадастрові номери земельних ділянок. Також заява позивача подана позивачем в межах податкового періоду, на який позивач і просить встановити пільги - 2025 рік.

Таким чином, наведеними вище приписами ПК України встановлено не право, а обов`язок відповідача, як органу місцевого самоврядування, приймати рішення про надання пільг зі сплати земельного податку за умови подання платником податку на його адресу заяви про потенційну загрозу забруднення вибухонебезпечними предметами відповідних земельних ділянок, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Суд враховує, що земельні ділянки, з приводу яких позивач звернувся до відповідача про визнання їх непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, розташовані за межами с. Нікополь Ізюмського району Харківської області, яке входить до складу Барвінківської міської територіальної громади, яка станом на час спірних відносин входила до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, передбачених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (вказаний наказ був чинним станом на час спірних відносин).

Аналізуючи зміст оспорюваного рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, яким позивачу було відмовлено в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100% за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за земельні ділянки, суд зазначає, що останнє було обґрунтоване відповідачем виключно встановленням факту використання земельних ділянок за цільовим призначенням (власник земельних ділянок приступив до використання та обробітку земельних ділянок навіть в умовах потенційної загрози забруднення, що свідчить про їх придатність для використання), що не узгоджується із наведеними вище приписами ПК України, які регулюють підстави надання податкових пільг зі сплати податків на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та відповідними висновками суду щодо обов`язку у відповідача, як суб`єкта владних повноважень, прийняти відповідне рішення про надання пільги зі сплати земельного податку.

Інших підстав для відмови вказане рішення відповідача не містить.

Відтак, слід дійти висновку щодо необґрунтованості зазначеної відповідачем підстави відмови позивачу в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку.

Крім того, в наданні податкової пільги зі сплати земельного податку у розмірі 100% за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року за земельні ділянки в зв`язку з встановленням факту використання земельних ділянок за цільовим призначенням, в спірному рішенні Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області також посилалася на акти обстеження земельних ділянок на місцевості від 01.08.2024 року.

Судом встановлено, що 01.08.2024 складені акти обстеження належних ОСОБА_1 на праві приватної власності земельних ділянок із кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:0342, які позивачем оскаржувалися в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 року по справі №520/23094/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про скасування рішення залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року по справі №520/23094/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі №520/23094/24 скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано Розпорядження Барвінківського міського голови Ізюмського району Харківської області від 30 червня 2023 року №336-р Про утворення комісії з розгляду звернень щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та від 25 березня 2023 року №265р Про внесення змін до Розпорядження Барвінківського міського голови Ізюмського району Харківської області від 30 червня 2023 року №336-р Про утворення комісії з розгляду звернень щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Скасовано акти обстеження земельних ділянок від 01.08.2024 із кадастровими номерами :04:000:0267, :04:000:0268, :04:000:0269, :04:000:0271, :04:000:0270, :04:000:0272, :04:000:0273, :04:000:0274, :04:000:0276, :04:000:0279, :04:000:0278, :04:000:0277, :04:000:0344, :04:000:0345 та :04:000:0342.

Судове рішення набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зважаючи, що вищевказані акти обстеження земельних ділянок на місцевості від 01.08.2024 скасовані постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року по справі №520/23094/24, яка набрала законної сили, посилання на ці акти в оскаржуваному рішенні Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області "Про відмову в наданні податкової пільги зі сплати місцевих податків і зборів ОСОБА_1 на 2025 рік" LХХІХ сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII, є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні даної справи суд враховує, що Європейським судом з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у рішенні в справі "Рисовський проти України" (№29979/04) викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного урядування".

ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява №29979/04, пункт 70).

Держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ вказав, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15 грудня 2021 року у справі №1840/2970/18, в якому суд касаційної інстанції зазначив, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний обґрунтовувати рішення, які він приймає, зобов`язаний навести/вказати його належне обґрунтування. Таке рішення має бути належно визначеним та зрозумілим, а його мотивування (обґрунтування) у письмовій формі повинно давати можливість особі правильно його зрозуміти та реалізувати право на оскарження.

Про дотримання суб`єктом владних повноважень вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення.

Відповідно до п. п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд вважає, що при прийнятті оспорюваного рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, всупереч вимогам чинного законодавства.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 8, м. Барвінкове, Харківська обл., Ізюмський р-н, 64701, ) про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області "Про відмову в наданні податкової пільги зі сплати місцевих податків і зборів ОСОБА_1 на 2025 рік" НОМЕР_1 сесія VІІІ скликання від 25 липня 2025 року №4169-VІII.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.