Справа № 480/8941/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
24 листопада 2025 року Справа № 480/8941/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови ОСОБА_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" відомостей про його виключення з військового обліку, відповідно до записів, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.07.2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, відповідно до записів, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.07.2022 року.
Водночас представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь якому іншому ТЦК та СП вживати будь-які дії та приймати будь-які рішення, які стосуються призову ОСОБА_1 на військові службу під час мобілізації, зокрема, але не виключно: направляти на військово-лікарську комісію, до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.
Заява обгрунтовується тим, що згідно з довідкою №118 від 10.08.2022 року ОСОБА_1 на підставі ст. 37 п.6.3 «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено з військового обліку за станом здоров`я (29.06.2022 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно ст. 5-а гр. II Наказу МОУ №402-2008). Повторному медичному переосвідоцтву не підлягає та є невійськовозобов`язаною особою. Однак, як стало відомо позивачу, в реєстрі Оберіг відомості про його виключення з військового обліку в реєстрі відсутні. Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив актуалізувати персональні дані у відповідності до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, а саме: внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомості про виключення його з військового обліку. Однак, у внесенні змін було відмовлено та запропоновано з`явитись до ТЦК та СП для повторного проходження ВЛК. Крім того, згідно з інформацією з реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 встановлено статус «Порушення, правил військового обліку». Причина розшуку: «Не стали на військовий облік за місцем перебування як ВПО».
Позивач/представник позивача вважає, що на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_3 вживає активних заходів щодо мобілізації ОСОБА_1 , зокрема шляхом направлення звернення до підрозділів Національної поліції з метою встановлення місця його перебування, забезпечення примусового доставлений до ТЦК та СП та подальшої мобілізації, що на їх думку підтверджується відповідною відміткою в електронному обліковому документі, що свідчить про наявність активного. «розшуку» та продовження дій, спрямованих на мобілізацію особи. А відтак, у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде укласти значних зусиль та витрат.
Суд, аналізуючи заяву позивача/представника позивача про забезпечення позову, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними із заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 року у справі №580/244/23, від 11.12.2023 року по справі № 802/112/18-а, від 18 червня 2024 року по справі № ЗП/620/6/23, від 17.10.2024 року по справі № 300/1691/21.
Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь якому іншому ТЦК та СП вживати будь-які дії та приймати будь-які рішення, які стосуються призову ОСОБА_1 на військові службу під час мобілізації, зокрема, але не виключно: направляти на військово-лікарську комісію.
Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_3 вживає активних заходів щодо мобілізації ОСОБА_1 , зокрема шляхом направлення звернення до підрозділів Національної поліції з метою встановлення місця його перебування, забезпечення примусового доставлений до ТЦК та СП та подальшої мобілізації.
Проте суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження здійснення ІНФОРМАЦІЯ_5 активних мобілізаційних заходів по відношенню до позивача, які полягають у врученні йому повістки на відправку, тощо, та доказів того, що існує реальна загроза вжиття заходів, спрямованих на призов позивача на військову службу під час мобілізації, позивачем/представником позивача не надано.
Сама лише наявність інформації в електронному обліковому документі, що ТЦК та СП розшукує позивача за порушення військового обліку, не свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюються мобілізаційні заходи по відношенню до позивача.
Крім того суд звертає увагу на те, що у листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.10.2025 № 8344, який було додано до заяви про забезпечення позову, зокрема, зазначено, що стосовно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів було направлене звернення до Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області № Е3298573 від 21.08.2025 року для доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП. Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення в ІНФОРМАЦІЯ_4 не складався, постанова не виносилась.
Отже позивач не був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 210, 210-1 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Суд зазначає, що саме лише припущення особи щодо обставин, які несуть загрозу невиконання або утруднення виконання судового рішення, без достатнього мотивування, підтвердженого належними і допустимими доказами, ще не достатньо для вжиття судом заходів забезпечення позову.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що вимоги заяви про забезпечення позову не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.
А відтак, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя В.О. Павлічек