Справа № 754/12409/25
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/530/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5264509 від 19.07.2025 року, яка була винесена інспектором патрульної поліції капітаном Турянчиком Б.І. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАПу вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

04.08.2025 за вхідним номером кореспонденції № 38935 Позивач надіслав додаткові пояснення про допущення юридично значущої помилки в кваліфікації складку адміністративного правопорушення та просив їх врахувати при прийнятті рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

18.08.2025 за вхідним номером кореспонденції №41614 від представника ОСОБА_1 , адвоката Сугоняко Ю.П. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху).

19.08.2025 року за вхідним номером кореспондеції № 41893 від представника позивача Сугоняко Ю.П. на адресу суду надійшла уточнена виправлена позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його Мандулу Романа Михайловича, постановою поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ЕНА №5264509 від 19.07.2025 руку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністативні правопорушення за те, що 19.07.2025 року о 20:48 годині в м. Ужгород по вулиці Загорська, 27, керуючи транспортним засобом TOYOTA AVENSIS номерний знак НОМЕР_1 під час руху транспортним засобом користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України. При винесенні оскаржуваної постанови поліцейський не роз`яснив Позивачу права, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; не пред`явив жодного доказу, який підтверджує порушення правил дорожнього руху; не повідомив, яке саме було адміністративне правопорушення відповідно до глави 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін.

23.09.2025 за вхідним номером кореспонденції через «Електронний суд» від представника Департаменту патрульної поліції Ісак Діани Іванівни надійшов відзив на позовну заяву, за яким вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

- Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно довідки начальника сектору зв?язку та телекомунікацій УПП в Закарпатській області відсутня можливість надати відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки такі не зберігалися довше необхідного терміну згідно п.3 розділу VIII

- Належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, повинен бути відповідний орган Національної поліції, а саме Департамент патрульної поліції, проте розглядуваний адміністративний позов позивачем заявлено до неналежного відповідача - управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі №754/12409/25 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції - до неналежного відповідача.

- Щодо розгляду справи на місці правопорушення та відсутність обов`язку складати протокол, то у відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУПАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як зазначає представник відповідача, Поліцейський мав право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу.

- Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5264509 від 19.07.2025, винесеної відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин встановлених інспектором поліції при розгляді справи, зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

- Інспектором було ознайомлено Позивача з правами згідно ст. 268 КУпАП України та строками оскарження згідно ст. 289 КУпАП України.

- Пояснення Позивача в адміністративному позові вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача, отже постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності є обгрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

25.09.2025 року за вхідним номером кореспонденції №48581 через «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яким він звертає увагу суду на наступне, а саме: у Відзиві одночасно стверджується, що належним відповідачем є Департамент патрульної поліції (), але в шапці відзиву та по суті від імені Департаменту патрульної поліції подано заперечення «в особі УПП в Закарпатській області» та саме Департамент патрульної поліції фігурує відповідачем у справі.Позивач у поданій «Уточненій виправленій позовній заяві» вже адресував позов до Департаменту патрульної поліції, водночас зазначаючи УПП як структурний підрозділ. Тож заява відзиву про «неналежного відповідача» - необґрунтована. Суд відкрив провадження щодо Департаменту патрульної поліції (ухвала від 02.09.2025), отже процесуальний статус уточнено належним чином.Відзив дублює диспозицію (користування засобом зв?язку під час руху), але не надає опису фактичних ознак: де і як зафіксовано, чи був рух, який саме пристрій, які дії водія, з якої відстані, за яких умов видимості, хто спостерігав, чи проводилась відеофіксація і чому її не проведено. Це позбавляє суд можливості перевірити наявність складу правопорушення.Представник Відповідача у Відзиві прямо зазначено про відсутність відеозапису з нагрудної камери через «незбереження понад строк».За ст. 251 КУпАП доказами є фактичні дані, встановлені, зокрема, технічними. засобами відеофіксації, показаннями свідків, речовими доказами тощо. Жодного об?єктивного доказу (відео, фото, дані бодікамери, свідки) відзив не наводить. ??ВС неодноразово наголошував: відсутність належних доказів (а не просто їх незбереження) не може замінюватися припущеннями (постанова КАС ВС від 21.11.2018 у справі N?465/6677/16-а; практика 2020-2023 рр. щодо стандарту доказування у справах КУпАП). З тексту Відзиву вбачається підміна стандарту доказування риторикою про «суб?єктивність» позивача. У Відзиві проголошується, що доводи позивача - «суб?ективна думка», але не надає жодного контрдоказу події. У спорах про протиправність рішення суб?єкта владних повноважень саме Відповідач доводить правомірність (ч. 2 ст. 77 КАС). Цей обов`язок не виконано. У відзиві неправильна інтерпретація ст. 258 КУпАП (щодо відсутності протоколу) за ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП у певних випадках допускається винесення постанови без протоколу. Але це не скасовує вимоги доведення факту правопорушення належними доказами та виконання гарантій ст. 268 КУпАП (права особи під час розгляду справи). Сам факт «скороченого провадження» не узаконює доказову порожнечу. У Відзиві наводяться цитати з позиції ВС про «недопустимість надмірного формалізму» (справа №400/4409/21 та ін.). Однак не показується, що саме тут порушення є суто формальними. Натомість ідеться про відсутність доказової бази події та невиконання обов?язку роз?яснити права (ст. 268 КУпАП) - це істотні порушення, які впливають на можливість захисту. Також представник відповідача вдається до припущень, що Позивач нібито має на меті: «уникнути несприятливих для нього наслідків у зв?язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказує на неправомірність дій відповідача». Наступне висловлювання представника Відповідача має ознаки тиску на суд: «Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами».

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 05.09.2024 № 947 Про внесення змін до Положення про Департамент патрульної поліції, а саме пункту 41: «бере участь у судових справах в порядку самопредставництва через керівника, а також уповноважених працівників підрозділу правового забезпечення апарату Департаменту та підрозділів правового забезпечення територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту.

Територіальні (відокремлені) підрозділи Департаменту беруть участь у судових справах в порядку самопредставництва через своїх начальників, а також уповноважених працівників підрозділів правового забезпечення територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту.

Відповідно довіреності виднаної на ім`я представника відповідача, вона має право представляти та/або захищати права та законні інтереси Довірителя і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції).

Отже, доводи представника відповідача про пред`явлення позову до неналежного відповідача є необгрунтованими.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5264509 від 19.07.2025 року, 19.07.2025 року о 20:48:03 годині в м. Ужгород, вулиця Загорська, 27, водій під час руху ТЗ (TOYOTA AVENSIS номерний знак (НОМЕР_1) користувався засобом зв`язку тримаючи його в руці, порушив вимоги п.п 2.9. ПДР України, за що за ч. 2 ст. 122 КУПАП призначено штраф 510 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно достатті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положення частини другої статті 77 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, не звільняє позивача від обов`язку доведення перед судом тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ізп. 2.9 «д» Правил дорожнього руху, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Диспозиція частини другої статті 122 КУпАП, передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, з оспорюваної позивачем постанови вбачається, що позивач, у порушенняп. 2.9 «д» Правил дорожнього руху,користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, під час керування транспортним засобом.

При цьому, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Суд констатує, що відповідач не надав належних доказів, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Вказаний факт, а саме користувався засобами зв`язку під час керування транспортним засобом, позивачем оспорюється.

Суд не приймає доводів відповідача про те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку відсутністю у відзиві будь-яких об`єктивних доказів події правопорушення.

Інші обставини, зазначені в позові та відзиві, не вливають на суть рішення по справі.

Згідно з частиною другою, третьою ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; а також, відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів сплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно дост. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Окрім того, суд вважає, що зогляду на Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Відповідач діяв в межах своїх повноважень, а отже суд в цій частині відмовляє.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. ст.132,139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.122,222,251,283,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2,8,9,72-77,78,205,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції - серія EHA N5264509 від 19.07.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ - 40108646, адреса: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань 605,60 грн. на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тект рішення складено та підписано 17.11.2025 року.

Суддя: О.М. Панченко