Справа № 580/8220/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року справа № 580/8220/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі додаткової винагороди ОСОБА_1 - неправомірними.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 у розмірі 755 591 грн 39 коп за 2024- 2025 рік.

В обґрунтування вимог зазначено, що за час лікування (2024-2025 роки), у зв`язку з травмами, отриманими внаслідок безпосередньої участі у бойових діях, Позивач повинен був отримати додаткову винагороду по 100 000 гривень кожного місяця, виходячи з розрахунку цієї винагороди, починаючи з моменту отримання травм по день закінчення безперервного стаціонарного лікування (одужання). Відповідачем не було здійснено виплату вказаної суми щомісячно в повному обсязі, що підтверджується виписками із особового рахунку Позивача про виплати у 2024 та 2025 роках, що і стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду.

Ухвалою від 28.07.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

22.08.2025 року представник Військової частини НОМЕР_1 надав до суду клопотання, де зазначає, що вказана військова частина неналежний відповідач у вказаній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що Військова частина НОМЕР_1 є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_2 без права юридичної особи. Таким чином військова частина НОМЕР_2 , як юридична особа, структурним підрозділом якого є військова частина НОМЕР_1 (на даний момент мотопіхотний батальйон військової частини НОМЕР_2 ), має право представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 , відповідно до цього, наявна необхідність долучити у статусі відповідача військову частину НОМЕР_2 .

Ухвалою від 13.08.2025 року до участі у справі залучено співвідповідача - військову частину НОМЕР_2 .

Представник військової частини НОМЕР_1 позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що в період з 19.07.2024 по 06.08.2024 військова частина НОМЕР_1 не перебувала в складі угрупування військ (сил) оборони держави згідно з переліком завдань затвердженим Міністром оборони України, таким чином була відсутня підстава для виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 чи 100000 тисяч. Додатково зазначено, що підставою для виплати є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Її мають надати у військовій частині. І в ній має бути вказано, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Водночас в документах які надав Позивач було встановлено, що відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 9039/1324 виданій КНМП Лікарня інтенсивного лікування КРЕМЕНЧУЦЬКА Центр відновного лікування та реабілітації Позивач знаходився на лікуванні в даному лікувальному закладі в період часу з 30.08.2024 по 13.09.2024.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12.09.2024 за вих. № 744 виданій КНМП Лікарня інтенсивного лікування ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що Позивач отримав травму пов`язану з проходженнями військової служби. За період 2025 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.02.2025 № 46 молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 прибув з проходження військоволікарської комісії. Натомість, за час перебування (проходження) ВЛК додаткова винагорода в розмірі 100 тис. грн не виплачувалась.

Представник Військової частини НОМЕР_2 надав відзив, в якому підтримав правову позицію представника Військової частини НОМЕР_1 , додатково зазначив, що молодшому сержанту ОСОБА_1 була нарахована додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень за періоди з 01.11.2024 по 11.11.2024 (за періоди лікування): від 01.01.2025 за вх. № 20; від 01.02.2025 за вх. № 499; від 01.03.2025 за вх. № 879; від 01.04.2025 за вх. № 1430. Відповідно до пояснень посадових осіб військової частини НОМЕР_1 документів які б могли стати підставою для виплати додаткової винагороди у період з 12.11.2024 по 11.02.2025 молодший сержант ОСОБА_1 не надавав, з відповідними запитами до командира роти чи командування військової частини НОМЕР_1 не надавав. У період з 12.02.2025 по 01.04.2025 додаткова винагорода Позивачу не виплачувалась у зв`язку не виконанням ним бойових (спеціальних) завдань. Відповідно до цього військовою частиною НОМЕР_2 здійснено виплати додаткової винагороди в повному обсязі відповідно до документів, які були надані посадовими особами військової частини НОМЕР_1 . Інших документів на виплату додаткової винагороди Позивач не надавав та про необхідність таких виплат не повідомляв. Таким чином, всі доводи Позивача та його представника про виплату йому додаткової винагороди за період січень 2025 березень 2025 є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що молодший сержант запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в період часу з 19.07.2024 по 01.04.2025 на посаді командира 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ).

09.08.2024 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Суджа, Курської області, російської федерації Позивач отримав поранення.

Позивач з 09.08.2024 до 15.08.2024 перебував на обстеженні і лікуванні в КНП «Клінічна лікарня святого Пантелеймона» Сумської міської ради, де було діагностовано посттравматичну невропатію правого малогомілкового, великогомілкового нервів.

З 15 серпня 2024 року до 30 серпня 2024 року перебував на обстеженні і лікуванні в КНМП «Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька"».

З 30 серпня 2024 року до 13 вересня 2024 року перебував на обстеженні і лікуванні в КНМП «Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька"».

З 28 грудня 2024 року до 11 березня 2025 року перебував на обстеженні і лікуванні у в/ч НОМЕР_4 .

По завершенню лікування тричі надавались відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

Позивач наголошує, за час його перебування на лікуванні після отримання поранення він повинен був отримати додаткову винагороду по 100 000 гривень кожного місяця, виходячи з розрахунку цієї винагороди, починаючи з моменту отримання травм по день закінчення безперервного стаціонарного лікування (одужання).

Відповідачем не було здійснено виплату вказаної суми щомісячно в повному обсязі, що підтверджується виписками із особового рахунку Позивача про виплати у 2024 та 2025 роках, що і стало підставою для звернення з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова КМУ № 168).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 1-2 Постанови КМУ № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Щодо вимоги Позивача про визнання бездіяльність Відповідача щодо нарахування та невиплати вказаної винагороди у повному обсязі за 2024- 2025 рік, слід зазначити наступне.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що в період з 19.07.2024 по 06.08.2024 військова частина НОМЕР_1 не перебувала в складі угрупування військ (сил) оборони держави згідно з переліком завдань затвердженим Міністром оборони України, таким чином була відсутня підстава для виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 чи 100 000 тисяч.

Таким чином, підстави для виплати додаткової винагороди Позивачу за вищевказаний період відсутні, а доводи Представника Позивача є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.08.2024 № 235 Позивач з 09.08.2024 вибув на лікування.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.09.2024 № 270 молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , на 30 днів з 14.09.2024 до 13.10.2024, після лікування вибув у відпустку за станом здоров`я. Не прибуваючи в розташування військової частини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.10.2024 № 299 молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , на 30 днів з 13.10.2024 до 11.11.2024, після відпустки за станом здоров`я вибув у відпустку за станом здоров`я. Не прибуваючи в розташування військової частини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2024 № 326 молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 вибув з відпустки за станом здоров`я на лікування.

Варто зазначити, що підставою для виплати є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Її мають надати у військовій частині, де має бути вказано, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Також має бути зазначено, що військовослужбовець був у засобах індивідуального захисту, не вчиняв кримінального правопорушення, не намагався сам собі завдати тілесного ушкодження і не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Всі перелічені пункти є підставою для відмови у виплаті додаткової винагороди.

Додаткова винагорода має виплачуватися за весь час перебування в госпіталі або лікарні. Розраховується вона пропорційно від кількості днів як «бойові».

Водночас в документах які надав Позивач було встановлено, що відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №9039/1324 виданій КНМП Лікарня інтенсивного лікування КРЕМЕНЧУЦЬКА Центр відновного лікування та реабілітації Позивач знаходився на лікуванні в даному лікувальному закладі в період часу з 30.08.2024 по 13.09.2024.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12.09.2024 за вих. № 744 виданій КНМП Лікарня інтенсивного лікування ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що Позивач отримав травму пов`язану з проходженнями військової служби.

Суд наголошує, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до пункту 13 розділу ХХХІV Порядку № 260, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, виданою командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Суд враховує, що додаткова грошова винагорода призначається особам, які отримали поранення, пов`язане із захистом Батьківщини та виплачується: під час перебування на стаціонарному лікуванні (зокрема і за кордоном); під час відпустки для лікування в разі тяжкого поранення.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з банківського рахунку Позивача було встановлено, що 11.08.2024 року Позивач отримав додаткову грошову винагороду за час перебування в зоні бойових дій на території російської федерації в період часу з 06.08.2024 по 09.08.2024 у розмірі 9674, 51 грн; 29.09.2024 у розмірі 9677, 42 грн; 23.10.2024 у розмірі 39, 400 грн; 22.11.2024 у розмірі 66 725,81 грн; 23.12.2024 у розмірі 59 186, 65 грн.

Дані виплати були виплачені на підставі наданих медичних документів наявних у військової частини НОМЕР_1 з урахуванням днів перебування на лікуванні, відпустці за станом здоров`я.

В даному контексті суд наголошує, що у своєму рапорті на звільнення зареєстрованого 21.03.2025 за вих. № 1160 Позивач вказав, що претензій до Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 не має. В ході розгляду справи по суті Позивачем або ж його представником вказана обставина спростована не була.

Стосовно виплати Позивачу додаткової винагороди за 2025 рік (період січень-лютий-березень) суд зазначає таке.

За період 2025 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.02.2025 № 46 молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 прибув з проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2025 № 75, молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 з метою отримання документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16.03.2025 по 18.03.2025 вважається таким, що вибув у відрядження з 16.03.2025.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2025 №78, молодший сержант ОСОБА_1 , командир відділення 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що прибув у відрядження з 16.03.2025 і приступив до виконання службових обов`язків.

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що за час перебування (проходження) ВЛК та відряджень для отримання документів додаткова винагорода в розмірі 100 тис. грн не виплачується, оскільки дана винагорода виплачується лише військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (зокрема закордонних), з дня, коли зазнав такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, що прямо вказано в постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.

З вказаного вбачається, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 не було здійснено порушення вимог законодавства при здійсненні виплат грошового забезпечення Позивача в межах їх компетенції щодо цього.

В даному випадку службові особи військової частини НОМЕР_1 при виконанні своїх функцій з вказаного питання діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам Позивачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Решта доводів Позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 20.11.2025.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО