Справа № 380/15032/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСОПТОРГ" про визнання протиправними та скасування рішень Львівської митниці про коригування митної вартості товарів.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСОПТОРГ» з вимогами визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, ) про коригування митної вартості товарів:

- Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000243/2 від 27.06.2025 року;

- Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000246/2 від 27.06.2025 року;

- Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000245/2 від 27.06.2025 року;

- Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000244/2 від 27.06.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством на виконання зовнішньоекономічного контракту №910 від 17.04.2019 року імпортовано товар (пакувальне та переробне обладнання, картон крейдований тощо). Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої митної вартості до митних декларацій долучено пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України. Проте Відповідач, посилаючись на формальні причини (відсутність банківських платіжних документів, відсутність транспортних документів на весь маршрут, невідповідність прайс-листа), відмовив у визнанні заявленої вартості та прийняв оскаржувані рішення, якими скоригував митну вартість за резервним методом, збільшивши її.

Позивач наголошує, що поставка здійснювалася на умовах DAP-Львів, що згідно з Інкотермс-2010 передбачає включення вартості доставки у ціну товару, тому додаткові витрати на транспортування не додаються.

Щодо платіжних документів, Позивач зазначив, що умовами контракту передбачена відстрочка платежу (30 днів), тому на момент розмитнення оплата ще не була здійснена, що унеможливлює надання банківських документів.

Ухвалою від 25.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

24.07.2025 від представника Позивача надійшло клопотання про долучення доказів (додаткових угод до контракту).

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив, у якому зазначив, що подані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Зокрема, Відповідач вказав на відсутність транспортних документів за всім маршрутом слідування товару (від країни відправлення Китай), відсутність банківських платіжних документів, що підтверджують сплату ціни, а також на те, що надана комерційна пропозиція адресована конкретному покупцю і не є прайс-листом.

На думку Митниці, це дало підстави для витребування додаткових документів, а їх ненадання декларантом призвело до неможливості визнання митної вартості за основним методом. Коригування здійснено на підставі наявної у митного органу інформації (метод 2ґ) з використанням цін на подібні товари. Також Відповідач заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу, вважаючи їх неспівмірними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору та

в с т а н о в и в :

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг» (Покупець) (далі за текстом «Позивач») та Фірмою «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» (Продавець, Китай) 17 квітня 2019 року укладено Контракт номер 910, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує пакувальне та переробне обладнання в асортименті (дозатори, закупорювальні, запаювальні, етикетувальні, пакувальні машини, маркіратори, машини для мийки, картонери, палетайзери, клейові машини, пневматичні преси та інше) та запчастини до нього згідно додатків до контракту, згідно з умовами, висловленими у даному Контракті.

Загальна сума Контракту складає 6 000 000,00 доларів США та 9 000 000,00 Євро.

Умови поставки Інкотермс 2010.

А також цей пункт було доповнено Додатковими угодами, а саме:

Додатковою угодою номер 2_1 від 16 листопада 2020 року до вищезазначеного Контракту були внесені наступні зміни, у зв`язку зі зміною директора Продавця: « 1. Фірма «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» Гонг Конг, в особі директора ОСОБА_1 , діючій на підставі Статуту, далі «Продавець».

Додаткова угода номер 4 від 09 липня 2021 року вказує: «У зв`язку зі зміною юридичної адреси «Продавця», викласти його у такій редакції: «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» Room 2103, Futura Plaza, 111 How Ming Street, Kwum Tong, HONG KONG».

Додаткова угода номер 7 від 28 квітня 2023 року доповнює: Пункт 5 абзац 5.1 читати в такій редакції: ПОКУПЕЦЬ оплачує ТОВАРИ шляхом перерахунку суми згідно з інвойсами на банківський рахунок ПРОДАВЦЯ в доларах США або євро як по факту постачання протягом 30 днів так і за попередньою оплатою.

Додаткова угода номер 8 від 26 вересня 2024 року вказує, що Пункт 2 абзац 2.1 читати в такій редакції: Загальна сума контракту становить 120 000 000,00 в доларах США і 15 000 000,00 в ЄВРО. Сума контракту може змінюватись залежно від обсягу і поставок.

На виконання Контракту та з метою здійснення митного оформлення товарів, представником Позивача (декларантом) було подано митні декларації, в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури). Таким чином Позивачу були виставлені такі інвойси:

Інвойс номер 910/05079-40860 від 07 травня 2025 року на суму 18 327,54 доларів США в якому був зазначений товар номер TCNU3288745 з кодом .

Інвойс номер 910/05079-40861 від 07 травня 2025 року на суму 18 159,68 доларів США в якому був зазначений товар номер MRSU4686868 з кодом .

Інвойс номер 910/05079-40862 від 07 травня 2025 року на суму 18 152,75 доларів США в якому був зазначений товар номер CAAU8255861 з кодом .

Інвойс номер 910/05079-40863 від 07 травня 2025 року на суму 18 226,67 доларів США в якому був зазначений товар номер TCNU3266197 з кодом .

З метою здійснення митного оформлення товарів представником Позивача подано наступні митні декларації:

Митна декларація номер 25UA60U4 від 26 червня 2025 року, в порядку у режимі IM 40 DE, картон крейдований картон, багатошаровий. Лицева сторона подвійного мелування, оборотна - сіра, з вмістом волокон, отриманих механічним способом понад 10% маси: марка Sea Dragon Plus High Bulk GC2:

щільність 250 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 360 кг,

щільність 230 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 2968 кг,

щільність 215 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 4836 кг,

щільність 250 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 5694 кг,

щільність 215 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 9944 кг.

Виробник: Nine Dragons Paper Holdings Limited Торгова марка: Sea Dragon Див. "електронний інвойс" 2. Місць - 57 AG/57.

Митна декларація номер 25UА67U8 від 26 червня 2025 року, в порядку у режимі IM 40 DE, Картон крейдований картон, багатошаровий. Лицева сторона подвійного мелування, оборотна - сіра, з вмістом волокон, отриманих механічним способом понад 10% маси: марка Sea Dragon Plus High Bulk GC2:

щільність 250 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 3942 кг,

щільність 250 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 9720 кг,

щільність 230 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 9922 кг.

Виробник: Nine Dragons Paper Holdings Limited Торгова марка: Sea Dragon Див. "електронний інвойс" 2. Місць - 58 AG/58.

Митна декларація номер 25UA69U6 від 26 червня 2025 року, в порядку у режимі IM 40 DE, Картон крейдований картон, багатошаровий. Лицева сторона подвійного мелування, оборотна - сіра, з вмістом волокон, отриманих механічним способом понад 10% маси: марка Sea Dragon Plus High Bulk GC2:

щільність 300 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 1764 кг,

щільність 230 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 4961 кг,

щільність 230 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 7049 кг,

щільність 300 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 9801 кг.

Виробник: Nine Dragons Paper Holdings Limited Торгова марка: Sea Dragon Див. "електронний інвойс" 2. Місць - 61 AG/61.

Митна декларація номер 25UA68U7 від 26 червня 2025 року, в порядку у режимі IM 40 DE, Картон крейдований картон, багатошаровий. Лицева сторона подвійного мелування, оборотна - сіра, з вмістом волокон, отриманих механічним способом понад 10% маси: марка Sea Dragon Plus High Bulk GC2:

щільність 270 г/м2, в аркушах, формат 640x900 мм - 5728 кг,

щільність 300 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 7938 кг,

щільність 270 г/м2, в аркушах, формат 700x1000 мм - 10005 кг.

Виробник: Nine Dragons Paper Holdings Limited Торгова марка: Sea Dragon Див. "електронний інвойс" 2. Місць - 57 AG/57.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу наступні документи:

До митної декларації номер 25UA60U4 від 26 червня 2025 року:

Пакувальний лист номер 910/05079 від 07 травня 2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) номер 910/05079-40860 від 07 травня 2025 року; Накладна ЦІМ номер 585356 від 19 червня 2025 року; Декларацiя про походження товару номер 910/05079-40860 від 07 травня 2025 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією номер 145 від 28 квітня 2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів номер 910 від 17 квітня 2019 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 05079 від 07 травня 2025 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 2_1 від 16 листопада 2020 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 4 від 09 липня 2021 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 7 від 28 квітня 2023 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 8 від 26 вересня 2024 року; Контрольний талон від 25 червня 2025 року.

До митної декларації номер 25UА67U8 від 26 червня 2025 року:

Пакувальний лист номер 910/05079 від 07 травня 2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) номер 910/05079-40861 від 07 травня 2025 року; Накладна ЦІМ номер 585356 від 19 червня 2025 року; Декларацiя про походження товару номер 910/05079-40861 від 07 травня 2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21 березня 2025 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією номер 145 від 28 квітня 2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів номер 910 від 17 квітня 2019 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 05079 від 07 травня 2025 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 2_1 від 16 листопада 2020 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 4 від 09 липня 2021 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 7 від 28 квітня 2023 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 8 від 26 вересня 2024 року; Контрольний талон від 25 червня 2025 року.

До митної декларації номер 25UA69U6 від 26 червня 2025 року:

Пакувальний лист номер 910/05079 від 07 травня 2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) номер 910/05079-40862 від 07 травня 2025 року; Накладна ЦІМ номер 585356 від 19 червня 2025 року; Декларацiя про походження товару номер 910/05079-40862 від 07 травня 2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21 березня 2025 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією номер 145 від 28 квітня 2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів номер 910 від 17 квітня 2019 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 05079 від 07 травня 2025 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 2_1 від 16 листопада 2020 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 4 від 09 липня 2021 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 7 від 28 квітня 2023 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 8 від 26 вересня 2024 року; Контрольний талон від 25 червня 2025 року.

До митної декларації номер 25UA68U7 від 26 червня 2025 року:

Пакувальний лист номер 910/05079 від 07 травня 2025 року; Рахунок-фактура (iнвойс) номер 910/05079-40863 від 07 травня 2025 року; Накладна ЦІМ номер 585356 від 19 червня 2025 року; Декларацiя про походження товару номер 910/05079-40863 від 07 травня 2025 року; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21 березня 2025 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією номер 145 від 28 квітня 2025 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів номер 910 від 17 квітня 2019 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 05079 від 07 травня 2025 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 2_1 від 16 листопада 2020 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 4 від 09 липня 2021 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 7 від 28 квітня 2023 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) номер 8 від 26 вересня 2024 року; Контрольний талон від 25 червня 2025 року.

Відповідачем запропоновано Позивачу протягом 10 днів надати додаткові документи у відповідності до частин 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Не зважаючи на надані документи Львівська митниця («Відповідач») все ж таки відмовила у митному оформленні (випуску) товарів. Внаслідок чого Позивачем отримані:

Рішення про коригування митної вартості номер UA209000/2025/000243/2 від 27 червня 2025 року, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення номер UA209050/2025/000031, якими було скориговано митну вартість товарів на підставі митної декларації номер UA408020/2025/005222 від 21 лютого 2025 року де митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить 0,99 доларів США за кілограм.

Рішення про коригування митної вартості номер UA209000/2025/000246/2 від 27 червня 2025 року, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення номер UA209050/2025/000030, якими було скориговано митну вартість товарів на підставі митної декларації номер UA408020/2025/005222 від 21 лютого 2025 року де митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить 0,99 доларів США за кілограм.

Рішення про коригування митної вартості номер UA209000/2025/000245/2 від 27 червня 2025 року, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення номер UA209050/2025/000029, якими було скориговано митну вартість товарів на підставі митної декларації номер UA408020/2025/005222 від 21 лютого 2025 року де митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить 0,99 доларів США за кілограм.

Рішення про коригування митної вартості номер UA209000/2025/000244/2 від 27 червня 2025 року, та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення номер UA209050/2025/000028, якими було скориговано митну вартість товарів на підставі митної декларації номер UA408020/2025/005222 від 21 лютого 2025 року де митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить 0,99 доларів США за кілограм.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих Позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Така правова позиція наведена, зокрема у постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20. «... витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України [...]. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації» (постанова від 17.07.2019 року у справі №809/872/17); «... у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом» (постанова від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15); «...щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості» (постанова від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16); «... у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів» (постанова від 05.03.2019 року у справі №815/143/174); «... в силу ч.2 ст.55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства» (постанова від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17).

Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці електронні митні декларації: № 25UA60U4 від 26.06.2025, № 25UA67U8 від 26.06.2025, № 25UA69U6 від 26.06.2025, № 25UA68U7 від 26.06.2025, відповідно до яких заявлено до митного оформлення імпортний товар (картон крейдований, багатошаровий) з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 цих декларацій.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митних декларацій додано документи згідно переліку, який наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митну вартість товару згідно з поданих митної декларації визначено за першим методом - за ціною договору.

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом. Зокрема, були надані Контракт №910 від 17.04.2019, відповідні інвойси від 07.05.2025 (№910/05079-40860, №910/05079-40861, №910/05079-40862, №910/05079-40863), пакувальний лист, декларації про походження товару, накладна ЦІМ, висновки спеціалізованої експертної організації та доповнення до контракту.

Відповідач не погодився з задекларованою митною вартістю товару та здійснив коригування, застосувавши резервний метод (на основі методу 2б).

Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000243/2 від 27.06.2025 року, №UA209000/2025/000246/2 від 27.06.2025 року, №UA209000/2025/000245/2 від 27.06.2025 року, №UA209000/2025/000244/2 від 27.06.2025 року мотивуються таким: «Подані до митного оформлення документи... не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Відповідно до інформації зазначеної у МД... (графа 15) країною відправлення вантажу є Китай. Однак, до митного оформлення не надано транспортні (перевізні) документи за всім маршрутом слідування товару, що є порушенням вимог п.2 ст. 53 МКУ. Комерційна пропозиція адресована конкретному покупцю на умовах поставки DAP-Львів по своїй суті не є прайс-листом адресованим необмеженому колу покупців».

Щодо цих доводів відповідача суд враховує таке.

Відповідно до п. 5.1 зовнішньоекономічного Контракту №910 від 17.04.2019 року, Покупець оплачує товари в доларах США на банківський рахунок Продавця по факту постачання протягом 30 днів.

Згідно Додаткової угоди №7 від 28.04.2023 року внесено зміни до пункту 5 абзацу 5.1, а саме: «Покупець оплачує товари шляхом перерахунку суми згідно з інвойсами на банківський рахунок Продавця в доларах США або Євро як по факту постачання протягом 30 днів так і за попередньою оплатою».

Можливість здійснення оплати після розмитнення товару не суперечить вимогам національного та міжнародного законодавства, а визначені сторонами договору умови оплати не впливають на формування ціни за товар.

Відповідачем не вказано яким саме чином вказані обставини впливають на визначення митної вартості товару.

Сторонами Контракту фактично закріплено можливість післяплати, що узгоджується з наданими інвойсами та специфікаціями. Оскільки на момент митного оформлення термін оплати товару не настав, вимога митного органу щодо надання банківських платіжних документів, які підтверджують факт оплати товару, є передчасною та необґрунтованою, а їх відсутність не може бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Суд зауважує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №803/3649/15.

У постанові від 17.04.2018 року по справі №815/329/17 Верховний Суд зробив висновок, що навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (Постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №803/49/16) строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару, рівно ж як і дотримання сторонами умов договору щодо порядку та способу оплати товару не впливає на визначення митної вартості товарів. Вказане узгоджується також із практикою Верховного суду, зокрема у справі № 804/16553/14.

Відповідач не обґрунтував наявності невідповідності між ціною визначеною в інвойсах, або підстав вважати, що надані позивачем документи містять розбіжності, або наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення.

Декларантом, у свою чергу, були надані всі наявні документи, що підтверджували заявлену митну вартість товару.

Щодо не надання транспортних (перевізних) документів за всім маршрутом слідування товару, то суд враховує наступне.

Відповідно до Додаткової угоди №05079 від 07.05.2025 до Контракту №910, а також згідно з даними інвойсів, умови поставки товару визначені як DAP Lviv (Інкотермс).

Умова поставки DAP Incoterms 2010/2020 (Delivered At Point) перекладається як "Постачання у пункті". Цей термін означає, що продавець виконує свої зобов`язання за зовнішньоторговельним контрактом, коли передає у розпорядження покупця продукцію готову до вивантаження у призначеному пункті та випущену митницею в рамках процедури експорту.

При цьому транспортування до призначеного пункту можливі витрати, пов`язані з транзитом територією іноземної держави та оплатою митних складів у разі затримок оформлення, оплачується продавцем, а імпортне митне оформлення та розвантаження при прибутті залишається обов`язком покупця.

Оскільки поставка товару здійснювалась на умовах DAP Україна (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС), то і відсутні документи, які підтверджують понесені Позивачем витрати на перевезення, так як витрати на перевезення уже включені у вартість товару, що декларується, адже відповідно до умов постачання DAP, вони покладають на Продавця обовязки нести всі витрати й ризики, повязані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення. Ціна DAP означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.

Таке тлумачення умов DAP застосовує Верховний Суд у рішеннях у подібних правовідносинах.

Так, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2020 року по справі №804/3463/15 зазначив: «Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 умови поставки DAP («Delivered At Point») означають, що продавець виконав зобовязання з поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений у митному режимі експорту і готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Вказані умови покладають саме на продавця нести всі витрати та ризики, повязані з транспортуванням товару у місце призначення, включаючи, де це знадобиться, будь-які збори для експорту із країни призначення. Отже, поставка товару на умовах DАР передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі вартість пакування та маркування), тому для цілей визначення митної вартості ця вартість не потребує коригування».

Також у рішеннях про коригування митної вартості митний орган вказав, що декларантом додатково надано комерційну пропозицію продавця, однак вона адресована конкретному покупцю і не є прайс-листом.

На такі аргументи відповідача суд зазначає, що прайс-лист виробника товару не є тим документом, який необхідно обов`язково подавати при митному оформленні, якщо інші документи містять достатньо відомостей про ціну товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару.

В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю. З наданого позивачем до митного оформлення документу вбачається, що останній містить відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування певних товарів, ціну, умови поставки та інші відомості.

Враховуючи те, що інформація, що міститься в прайс-листах (або комерційних пропозиціях), відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, не викликає сумнівів той факт, що цінова пропозиції поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії оцінюваного товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.09.2019 № 820/859/17.

Водночас, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів; прайс-лист це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців; жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена ВС/КАС у постанові 23 жовтня 2020 року по справі № 810/690/17.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у деклараціях митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За наведених доводів, позовні вимоги слід задовольнити та оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів - визнати протиправними та скасувати.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява номер 33202/96, пункт 120, ECHR 2000, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява номер 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява номер 21151/04, пункт 72, від 08 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява номер 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява номер 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява номер 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Yvonne van Duyn v.Home Office» зазначив, що «принцип юридичної визначеності» означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії».

З огляду на «принцип юридичної визначеності», держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

В обгрунтування витрат на правничу допомогу позивач у позовній заяві зазначає про укладення Договору про надання правової допомоги №25 від 14.04.2023 та про вартість послуг в сумі 7000 грн.

Водночас, суд встановив, що позивачем до матеріалів справи не долучено ні договору про надання правової допомоги, ні платіжних документів (платіжних доручень, квитанцій тощо), які б підтверджували факт фактичної оплати витрат на правову допомогу у заявленому розмірі.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх відшкодування.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000243/2 від 27.06.2025 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000246/2 від 27.06.2025 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000245/2 від 27.06.2025 року.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000244/2 від 27.06.2025 року.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСОПТОРГ» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30-а, ) судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп).

7. У задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2025 року.

Суддя Коморний О.І.