Справа № 686/20623/15-а
Суддя: Павловська А. А.
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/686/16/25
УХВАЛА

24 листопада 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Павловської А.А., розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області на виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного апеляційного суду від 01.06.2016 у справі № 686/20623/15-а, -

встановив:

24.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із вище зазначеною заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просила:

1. Визнати рішення, бездіяльність та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та в.о. начальника цього управління Квятківської Марії Францівни, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду №686/20623/15-а, завідомо незаконними й протиправними, з явними ознаками кримінальних правопорушень, стст. 364, 366 ККУ, щодо:

1.1. Ігнорування вимог до змісту і форми індивідуального розпорядчого документа при винесенні розпорядження від 27.02.2020 р., що передбачені Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 р. та вимог Національного стандарту України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації.

1.2. Зазначення дати 12.04..2004 р., зворотної у часі, введення даних про її заробіток за Витягом від 03.07.2015 року у формат програмного продукту, що названий ГУ ПФУ «Розрахунок №1» (замість назви «розпорядження», за яким визначено індивідуальний коефіцієнт її зарплати і середня зарплата для обчислення пенсії за віком, що використані при винесенні розпорядження ГУПФУ від 27 лютого 2020 р.

1.3. Застосування ГУ ПФУ при розрахунку її середнього заробітку за новим індивідуальним коефіцієнтом зарплати показників середньої заробітної плати працівників за минулі роки, - замість належного правового застосування показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії станом на час виконання рішення №686/20623/15-а Головним управлінням ПФУ, тобто середня за три попередніх роки згідно з нормою ст. 58 Конституції, ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV.

4. Визнати незаконним й протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 27.02.2020 р., таким, що видано з ігноруванням вимог постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 р. у справі №686/3743/17, при виконанні рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 р. №686/20623/15-а. 5. Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 27.02.2020 р.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області прийняти розпорядження згідно з вимогами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 р. у справі №686/3743/17 при виконанні постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 р. №686/20623/15-а, забезпечити повну викладку алгоритму перерахування: з обов`язковим наведенням у розпорядженні про призначення пенсії за віком розрахунку усіх вихідних даних до і після перерахунку пенсії за віком згідно з формулою ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та сум доплат до раніше виплаченої пенсії за віком як різниці між пенсією за віком після перерахунку і до перерахунку у розрізі місяців з 12.04.2004 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії станом на час виконання рішення Головним управлінням ПФУ, забезпечивши дотримання вимог практики Верховного Суду з подібних правовідносин, ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 27, ст. 44 Закону 1058-IV.

7. Відповідно до ч. 9 ст. 249 КАС України надіслати до прокуратури ухвалу для перевірки ознак злочинів за фактами умисного тривалого невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду №686/20623/15-а, зловживання службовими повноваженнями начальником ГУ ПФУ для розгляду вчинених ним злочинів проти охоронюваних законом прав і свобод ОСОБА_1 в окремій кримінальній справі.

У разі задоволення вимог заяви відповідно до ст.382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання ухвали (рішення).

В обгрунтування вимог заяви позивачка зазначила, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року в адміністративній справі № 686/20623/15-а було ухвалено:

«Визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому щодо відмови перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі даних про її помісячну заробітну плату згідно з Витягом від 03.07.2015 року з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України» з 01.07.1995 року по 31.07.2001 року за всіма складовими нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який виготовлено на виконання рішення суду від 13.06.2008 року №2-2960/08 згідно з нормами пенсійного законодавства.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з дати її призначення, 12.04.2004 року (з урахуванням сплачених сум за минулі місяці), на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з Витягом від 03.07.2015 року №11 з помісячних розрахунковоплатіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями її роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України» з 01.07.1995 року по 31.07.2001 року за усіма складовими нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи з обчисленого індивідуального коефіцієнта зарплати ОСОБА_1 за її обсягами за обраний нею період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та липень-серпень 2000 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн.».

20 липня 2016 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, правнаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (надалі по тексту УПФ, відповідач), було прийнято розпорядження №194791, яким зімітовано призначення/перерахунок пенсії позивачці за віком. Позивачка оскаржила це розпорядження до суду позовом, справа №686/3743/17.

15 січня 2020 року у справі №686/3743/17 суд апеляційної інстанції прийняв постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання рішень, дій і бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задовольнив частково: визнав незаконним і скасував розпорядження Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому від 20.07.2016, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно видати розпорядження відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про обчислення і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Мотивуючи підстави скасування рішення суду першої інстанції та розпорядження УПФ від 20.07.2016 р., колегія апеляційного суду зазначила:

«В даному випадку, відповідачем не доведено факту застосування всіх складових формули наведеної у вказаній статті (йдеться про ч. 1 ст. 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та здійснення перерахунку пенсії позивача саме в розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати та невиплати різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за періоди з 12.04.2004 р. по 30.06.2015 р. та з з 01.07.2015 р. по 30.09.2017 р., після подання заяви від 12.07.2015 р. Судова колегія в ході розгляду справи також не отримала належних обгрунтувань в підтвердження правомірності застосування Пенсійним органом при обчисленні середньої заробітної плати позивача для обчислення її пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за періоди з 12.04.2004 р. по 31.12.2007 р. та з 01.07.2015 р. по 30.04.2012 р. Зокрема, незрозумілим є факт наявності у таблицях, складених відповідачем, після перерахунку пенсії позивача при однаковій складовій розрахунку (середньої заробітної плати по державі) різниці сум доплати за різні місяці, при тому, що останні можуть змінюватись лише при певних умовах».

У постанові від 15.01.2020 у справі № 686/3743/17 суд вказав, що законне розпорядження, на підставі якого проводиться перерахунок пенсії це документ (не таблиця, не роздруківка із програми Пенсійного фонду, а саме документ), у якому б покроково наводилися усі вихідні дані і алгоритми визначення величини, яка і є метою проведення кінцевого розрахунку. Величиною, яка виступає метою проведеного розрахунку є не що інше як належним чином визначена різниця (доплата) пенсії після проведеного призначення/перерахунку.

Попри правові висновки згаданої постанови від 15.01.2020 р., ГУПФУ було видане нове розпорядження №194791 від 27.02.2020 р., яке було аналогічним, як і скасоване судом у справі № 686/3743/17 розпорядження ПФУ від 20.07.2016 року.

Позивачка наголошує на тому, що це розпорядження ПФУ не містить ані констатуючої, ані розпорядчої частини; виконано у непрозорому форматі програми АСОПД, що начебто використовувалась під час прийняття (виготовлення) вищенаведеного оскаржуваного розпорядження, у якому відсутні вихідні дані до і після перерахунку згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №1058-ІV. Відсутній узагалі розрахунок. Копія розпорядження, що містяться у справі №686/3743/17, нечитабельна, шрифт 6.

Попри висновки Верховного Суду в постанові від 06.08.2024 р. у справі №560/4755/20, з посиланням на постанову апеляційного суду від 15.01.2020 р. у справі №686/3743/17, який підтвердив висновки апеляційного суду щодо вимог до індивідуального розпорядчого документа у постанові від 15.01.2020 р., начальник ГУ ПФУ (нині в.о. обов`язки ОСОБА_2 ), діючи усвідомлено протиправно, проігнорувала, що індивідуальний розпорядчий документ має містити вихідні дані, предмет розрахунку так і сам розрахунок виключно у випадку з цим рішенням суду доплати основного розміру пенсії за віком у зв`язку зі збільшеним ІКЗ і середнього заробітку за минулі періоди на підставі призначеного розміру пенсії за віком і на майбутній станом на час призначення (яке досі не відбулося).

Протиправність зазначення дати 12.04.2004 р., зворотної у часі, введення нових даних про заробіток позивачки за Витягом від 03.07.2015 року у формат програмного продукту, що названий ГУ ПФУ «Розрахунок №1», позивачка обґрунтовує тим, що дата введення нових збільшених даних про її заробіток має бути тією датою, коли буде виконано рішення суду №686/20623/15-а шляхом винесення рішення УПФ, що відповідатиме вимогам постанови апеляційного суду від 15.01.2020 р., №686/3743/17.

Зазначає, що у належно виконаному розпорядженні, у випадку виконання його у програмному форматі із зазначенням дати введення зміненого збільшеного заробітку (тоді як незаконно названо розрахунок і зі зворотною датою), автоматично видається програмою розрахунок її заробітної плати за формулою ч. 2 ст. 40 Закону на підставі нового індивідуального коефіцієнта заробітної плати (ІКЗ) станом на дату винесення цього розпорядження/рішення на виконання рішення 686/20623/15-а. А нижче наведеного табличного формату визначення ІКЗ, в автоматичному режимі цифрової програми визначається і заноситься також автоматично (рядком під таблицею) середня зарплата по галузях економіки, що підлягає застосуванню станом на дату винесення такого розпорядження, помножена на ІКЗ позивачки. Результатом має бути середній заробіток завниці для обчислення пенсії. Далі ця зарплата, автоматично визначена для застосування, як наслідок зазначеної дати введення зарплати, є складовою формули за ч. 1 ст. 27 Закону №1058-ІV обчислення основного розміру пенсії за віком.

За таких обставин вважає незаконним і протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 27.02.2020 р., таким, що видано з ігноруванням вимог постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 р. у справі №686/3743/17, при виконанні рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 р. №686/20623/15-а. У розпорядженні відсутня як сума пенсії за віком за формулою ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV до і після прерахунку, так і сума доплати кінцева мета виконання рішення суду.

Від ГУ ПФ України в Хмельницькій області 29.05.2025 надійшов відзив на заяву, в якому проти вимог заяви заперечує, зазначаючи, що на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у даній справі, розпорядженням начальника управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №194791 від 20.07.2016 проведено перерахунок позивачці пенсії за віком з 12.04.2004 з урахуванням сплачених сум за минулі місяці, на підставі дійсних даних про її заробіток згідно з витягом від 03.07.2015 №11 з помісячних розрахунково-платіжних відомостей про її заробіток за календарними місяцями роботи у Хмельницькому обласному дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії "Хліб України" з 01.07.1995 по 31.07.2001 за усіма складовими нарахувань цих відомостей, з яких сплачено страхові внески (збори) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що враховується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Доплату по перерахунку пенсії за період з 12.04.2004 по 30.09.2007 в розмірі 652,35 грн. позивачці виплачено в березні 2020 року.

Стверджує, що таким чином постанова виконана в повному обсязі.

Зазначає водночас, що наразі на виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 51676493 щодо виконання виконавчого листа № 686/20623/15-а, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 08.07.2016, виконавче провадженні відкрите та триває, отже неможливо стверджувати, що примусове виконання рішення не дасть очікуваних результатів, а відтак що наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням відповідного рішення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду за підсудністю.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07.05.2025 визначився, що заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження.

Після зібрання витребуваних матеріалів та заяв сторін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.383 КАС України, ухвалено направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для розгляду.

Позивачка подала до Хмельницького міськрайонного осуду клопотання про розгляд справи за її участі в судовому засіданні. Суд не вбачає підстав переходити від письмового провадження до відкритого судового розгляду, оскільки матеріали справи містять детальні письмово викладені позиції сторін із зазначенням доказів відповідних пояснень та заперечень, такі письмові докази містяться у справі, водночас задоволення клопотання про призначення справи до розгляду в судовому засіданні невиправдано подовжило б строки розгляду заяви, що суперечило б меті своєчасного захисту порушених прав та законних інтересів у зазначеній справі. За таких обставин вирішення заяви лежить у площині дослідження та оцінки виключно письмових доказів. Отже, клопотання позивачки про розгляд її заяви в судовому засіданні до задоволення не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вимоги заяви слід задовольнити частково з таких мотивів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, позивачка має право на подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016, яке набрало законної сили.

За ч. 4, абз. 1 ч. 5 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Позивачка, дізнавшись про порушення своїх прав, дізналася також про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вище зазначеного рішення суду, оскільки державний виконавець вважав його виконаним відповідачем. Позивачка оскаржила відповідну постанову державного виконавця.

Після ухвалення рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі № 560/2519/20, яким було визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.04.2020 про закінчення виконавчого провадження №51676493 з примусового виконання виконавчого листа №686/20623/15-а, виданого 08.07.2016 Хмельницьким міськрайонним судом, що набрало законної сили 18.03.2025, позивачка без невиправданих зволікань, а саме 24.03.2025 звернулася до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Таким чином, строк на звернення з відповідною заявою, на думку суду, позивачка не пропустила, здійснювала захист своїх прав у цих же правовідносинах в судовому порядку, усуваючи тим самим наявні в неї перешкоди до прийняття судом її заяви в порядку судового контролю, адже ці перешкоди (закінчення виконавчого провадження) без такого захисту існували б і надалі.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З матеріалів справи випливає, що рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 не виконане, виконавче провадження з його примусового виконання № 51676493 на час розгляду заяви відкрите, що підтверджується також інформацією про зазначене виконавче провадження, сформованою у Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Розпорядження Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому від 20.07.2016 № 194791, видане в процесі виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016, визнане незаконним і скасоване постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 686/3743/17, якою також було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно прийняти розпорядження відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про обчислення і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі №686/20623/15-а.

Після цього 27.02.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було прийнято розпорядження № 194791.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV в редакції на час спірних правовідносин) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп - Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Положеннями ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням, зокрема, страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Так, ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV встановлено формулу заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 зазначеного Закону у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз положень ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Оцінюючи відповідність вище зазначеного повторно прийнятого розпорядження висновкам, викладеним в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 686/3743/17, слід врахувати мотиви ухвалення відповідного судового рішення, викладені у постанові, зокрема:

«Окрім того, уваги потребує питання відповідності оскаржуваного розпорядження нормам пенсійного законодавства, зокрема проведення призначення (перерахування) пенсії за віком позивачу згідно з законодавчим визначенням пенсії за віком у відповідності до приписів ст. 27 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В даному випадку, відповідачем не доведено факту застосування всіх складових формули наведеної у вказаній статті та здійснення перерахунку пенсії позивача саме в розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати та невиплати різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за періоди з 12.04.2004 р. по 30.06.2015 р. та з з 01.07.2015 р. по 30.09.2017 р., після подання заяви від 12.07.2015 р.

Судова колегія в ході розгляду справи також не отримала належних обгрунтувань в підтвердження правомірності застосування Пенсійним органом при обчисленні середньої заробітної плати позивача для обчислення її пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за періоди з 12.04.2004 р. по 31.12.2007 р. та з 01.07.2015 р. по 30.04.2012 р.

Зокрема, незрозумілим є факт наявності у таблицях, складених відповідачем, після перерахунку пенсії позивача при однаковій складовій розрахунку (середньої заробітної плати по державі) різниці сум доплати за різні місяці, при тому, що останні можуть змінюватись лише при певних умовах. Також, на переконання колегії суддів пенсійним органом не було належно висвітлено яким чином відбувалось врахування при перерахунку пенсії позивача сум виплачених раніше на виконання рішень Хмельницького міськрайонного суду у справах №2а-39/10, №2218/1080/2012 та №686/2704/15-а».

З наявної в матеріалах виконавчого провадження копії розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2020 № 194791 вбачається, що зазначені недоліки відповідачем усунуто не було, а отже слід дійти висновку, що і це розпорядження також є протиправним.

Крім того, відповідач допускає і процесуальне зловживання в межах здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, адже у своєму відзиві на заяву позивачки зазначає одночасно і про те, що рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 повністю виконано Управлінням, і про те, що наявність відкритого виконавчого провадження не виключає можливості повного виконання в ході вжитих в його межах державним виконавцем заходів. Водночас в матеріалах власне виконавчого провадження крайня із заяв відповідача, подана 08.05.2025 на вимогу державного виконавця, містить твердження відповідача (боржника) про повне на його думку виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016, що завершено здійсненням позивачці (стягувачці) виплат у березні 2020 року.

Інших розпоряджень на виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у зазначеній справі відповідачем не приймалося. Отже, бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 триває. Рішення залишається не виконаним в установленому порядку з вини відповідача впродовж дев`яти років.

Із зазначеного випливає, що слід задовольнити вимоги позивачки про визнання протиправними:

-розпорядження ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 27.02.2020 № 194791,

-бездіяльності, яка виразилась у невиконанні в повному обсязі і належним чином (відповідно і незабезпеченні такого виконання керувником) рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі № 686/20623/15-а.

Суд погоджується з доводами позивачки про те, що при складанні розпорядження відповідач має дотримуватися вимог до його форми та змісту, визначених Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 р., однак звертає увагу сторін на те, що Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ 4163-2003», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55, до якого відсилають зазначені Правила, наразі уже встратив чинність.

В частині доводів позивачки щодо протиправності зазначення відповідачем зворотної в часі дати введення даних про її заробіток 12.04.2004, суд бере до уваги таке. Дійсно, рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком позивачці саме з цієї дати. Разом з тим, датою введення даних не може бути зворотна в часі дата, оскільки такі дані фактично вносяться в момент виконання відповідного рішення суду.

Заслуговують на увагу доводи позики щодо того, що за ч. 1 ст. 58 Конституцї України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а відтак правове регулювання порядку виконання рішення має бути застосоване саме те, яке є дійним на час його виконання.

Не можуть бути задоволені вимоги заяви в частині визнання рішень, бездіяльності, дій відповідача та в.о. начальника Управління з явними ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст ст 364, 366 КК України, оскільки в межах зазначеної адміністративної справи з врахуванням наявних у ній доказів неможливо стверджувати про наявність ознак об`єктивної сторони зазначених кримінальних правопорушень, зокрема, мети одержання зазначеною особою будь-якої неправомірної вигоди (ст 264 КК України), факту підроблення зазначеною особою офіційних документів (ст. 366 КК України).

Також в межах процедури судового контролю за ст. 383 КАС України суд не наділений повноваженнями на скасування рішення відповідача та зобов`язання його до вчинення дій (пункти 5, 6 прохальної частини заяви). Відповідач вже зобов`язаний до повного і в належний спосіб виконання рішення суду в силу набрання цим рішенням законної сили.

Таким чином, у задоволенні цієї частини вимог заяви позивачки слід відмовити.

З огляду на часткове задоволення вимог заяви у суду виникли підстави для постановлення ухвали в порядку, передбаченому частинами 1, 2 ст. 249 КАС України, за якими суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Як випливає зі змісту вище викладеної норми, метою постановлення відповідної ухвали є, перш за все, вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, тому суд вважає за необхідне поінформувати про необхідність вжиття таких заходів голову правління Пенсійного фонду України.

Так, згідно підп. 6 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій.

В силу підп. 1 абз. 2 п. 11 зазначеного Положення, голова правління Пенсійного фонду України забезпечує виконання Пенсійним фондом України та його територіальними органами вимог Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики з питань, що належать до сфери діяльності Пенсійного фонду України, та доручень Міністра.

До повноважень голови правління Пенсійного фонду України належить також і призначення на посади та звільнення з посад за погодженням з Міністром соціальної політики керівників та заступників керівників територіальних органів Пенсійного фонду України відповідно до законодавства про державну службу, тобто саме йому належить виконати зазначену ухвалу і в контексті наявності підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності особи, бездіяльність якої визнається протиправною, а саме керівника ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо незабезпечення повного належного виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у зазначеній справі.

В цій частині вимога про надіслання окремої ухвали до прокуратури для перевірки наявності ознак злочинів в діях начальника ГУ ПФ України до задоволення не підлягає. В зазначеному аспекті суд також враховує, що позивачка наділена правом ініціювати відповідне кримінальне провадження безпосередньо в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, за якою слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Процесуальна вимога позивачки про встановлення судового контролю за виконаням ухвали шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про її виконання до задоволення не підлягає, оскільки та частина вимог, до яких таку процесуальну дію могло б бути застосовано, не була задоволена.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 249, 383 КАС України, суд

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними:

-розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України від 27.02.2020, винесене на виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного від 01.06.2016 у справі № 686/20623/15-а,

-бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та в.о. начальника цього управління Квятківської Марії Францівни, яка виразилась у невиконанні та незабезпеченні виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі № 686/20623/15-а.

Ухвалу надіслати голові правління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя