Справа № 705/6259/25
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6259/25
2-а/705/89/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Умань Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В позові представник позивача вказує, що 18.09.2025 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), як особа, яка перебуває у розшуку, оскільки він не пройшов ВЛК. Відповідно до відомостей Резерв+, позивач не перебував у розшуку. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 написав пояснення про те, що в жовтні 2023 рок він проходив ВЛК і був визнаний придатним до служби. Йому було вручено мобілізаційне розпорядження, однак останній відмовився від мобілізації за релігійними переконаннями. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄРДР за ст.336 КК України, на даний час обвинувальний акт перебуває на розгляді в Жашківському районному суді. Після цього, жодних викликів чи направлень на проходження ВЛК він не отримував. 18.09.2025 позивачу у ІНФОРМАЦІЯ_4 видали направлення на проходження ВЛК, на що він погодився та вказав, що пройде його. 22.09.2025 ОСОБА_1 надав довідку про проходження ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей же день відносно нього було винесено постанову № 358 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 18000 грн. Вважає таку постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що тільки після отримання направлення на проходження ВЛК у військовозобов`язаного виникає обов`язок пройти ВЛК. Крім того, в резолютивній частині оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не визнаний винним, а на нього лише накладено стягнення. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.. 283 КУпАП та є незаконною. Тому, посилаючись на норми чинного законодавства України, просить визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 358 у справі про адміністративне правопорушення від 22.09.2025 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

15.10.2025 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Відповідно до даних розносної книги для місцевої кореспонденції, копію ухвали про відкриття провадження від 15.10.2025 та копію позову з додатками стороною відповідача отримано 23.10.2025.

Станом на 17 листопада 2023 року відзиву на позов від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не надходило.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до копії військово-облікового документу сформованого 29.09.2025, з додатку «Резерв+», ОСОБА_1 , перебуває на військовому обліку, звання: солдат, за військово-обліковою спеціальністю понтонер, солдат переправних засобів.

Згідно постанови № 358 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесеної 22.09.2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 , на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 18000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається із змісту спірної постанови, 18.09.2025 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі працівників поліції, як особа, що перебуває у розшуку. Згідно даних АІТС «Оберіг», ОСОБА_1 тривалий час, а саме з жовтня 2023 року не проходив медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Надання військово-облікових даних є обов`язком військовозобов`язаного згідно додатку 2 до постанови КМУ № 1487від 30.12.2022. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення для проходження ВЛК не прибував, у застосунку «Резерв+» автоматично направлення не створював. Медичний огляд для визначення придатності до військової служби не проходив. Відомостей про проходження медичного огляду АІТС «Оберіг» не надавав.Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , правил військового обліку не виконав. Відомостей про проходження медичного огляду АІТС «Оберіг» до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав.

ОСОБА_1 , який перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , правил військового обліку не виконав та не проходив медичний огляд для визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги ч.1-3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абзац 3, п.1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію», пп.4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до постанови КМУ №1487 від 30.12.2022), під час дії особливого періоду, воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та триваючої загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, Указу Президента України № 479/2025 від 14.07.2025.

18.09.2025 складено протокол № 358 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно та за участі ОСОБА_1 .

У своїх поясненнях 22.09.2025 ОСОБА_1 повідомив, що із 2023 року ВЛК не проходив, бо не знав. У 2023 році відносно ОСОБА_1 розпочато кримінальне провадження за відмову від військової служби, кримінальне провадження не завершене. Призиватися на військову службу ОСОБА_1 не бажає. Додатково повідомив, що проходив військову службу у 2015-2016 роках в інженерних військах.

Про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено належним чином, що зафіксовано на фото-відеозапис.

22.09.2025 ОСОБА_1 пройшов комісію ВЛК, про що йому видано довідку військово-лікарської комісії № 2025-20922-1411-2694-7 від 22.09.2025.

Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період із стягненням у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст.210,210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Відповідно до вимог пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військовообліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до абз.3,4 п.69 постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд .

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що накладенню відповідного адміністративного стягнення має передувати встановлення обставин, що зумовили не проходження військовозобов`язаним ВЛК та/або неприбуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також підтвердження наявності вини військовозобов`язаного у вчиненні зазначеного правопорушення.

За відсутності доказів, які б спростовували заперечення позивача, а саме направлення та отримання позивачем повістки про виклик з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, суд не має підстав піддавати їх сумніву.

Окрім того, представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Суд зазначає, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, в рамках розгляду даної справи, суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

При цьому суд враховує, що позивачем пройдено медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби 22.09.2025.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КпАП України є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що правомірності прийнятого відносно позивача рішення суб`єктом владних повноважень не доведено і тверджень позивача не спростовано, суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, а тому постанова № 358 від 22.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 18000,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з матеріалів справи позивачем при поданні позовної заяви було сплачено 605,60 грн судового збору.

За таких обставин стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 139, 143, 159, 160, 241-246, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Постанову № 358 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 22.09.2025 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 18000,00 грн -скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко