Справа № 460/21031/23
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді В.В. Щербаков, розглянувши заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певний дій
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певний дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.23 у справі №460/21031/23, яке набрало законної сили, позов задволено частково.

Визнано протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до виданої Управлінням Служби безпеки України довідки від 13.07.2023 №17/37.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести 01.01.20 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до виданої Управлінням Служби безпеки України довідки від 13.07.2023 №17/37, виходячи з розрахунку 71% з врахуванням основних, додаткових видів грошового забезпечення та з врахуванням виплачених раніше сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій позивач просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 31.10.2023 у справі № 460/21031/23, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення, а саме: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь позивача нараховану та невиплачену пенсію у розмірі 106 756,72 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення у справі позивачу здійснено перерахунок пенсії, сума перерахованих коштів становить 106 756,72 грн, виплата яких буде здійснення після виділення коштів з державного бюджету.

Ухвалою суду вказану заяву призначено до розгляду.

До суду надійшла заява від відповідача , про розгляд справи без їх участі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

У відповідності до норм статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності позивача, представника заявника та відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Разом із тим, зміна, на підставі статті 378 КАС України, способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не можуть змінювати рішення по суті та поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Отже, висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Однак, дослідивши зміст рішення суду суд зауважує, що воно є чітким, зрозумілим, додатково зміни способу і порядку виконання, відмінного від первинно визначеного у рішенні, не потребує.

При цьому, як встановлено з листа відповідача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду у даній справі здійснено перерахунок пенсії.

Сума перерахованих коштів нарахована до виплати та становить 106 756,72 грн.

Також, у вказаному листі було зазначено, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що фінансуються з державного бюджету, здійснюються в межах відповідних бюджетних призначень територіальними органами Пенсійного фонду України. Виплата коштів, нарахованих на виконання судового рішення буде проведена у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Позивач у заяві просить заборгованість в розмірі 106 756,72 грн виплатити однією сумою.

Однак, суд зазначає, що суд під час прийняття рішення у цій справі не досліджував питання та не визначав розмір перерахованої пенсії. А тому задоволення заяви у такий спосіб не узгоджується з приписами статті 378 КАС України.

Як вбачається з досліджених доказів щодо виплати нарахованих позивачу коштів, відповідач не відмовляється від виконання рішення суду, а зазначає, що виплата пенсії в перерахованому розмірі буде виплачена у разі їх надходження з Пенсійного фонду України до головного управління на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Однак, такі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у вказаній справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, то суд вважає безпідставними аргументи державного виконавця, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №460/21031/23.

При цьому суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Висновки аналогічні за змістом викладені Верховним Судом у постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

Враховуючи викладене, заява позивача задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про зміну способу виконання рішення суду у справі - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 24 листопада 2025 року

Суддя В.В. Щербаков