Справа № 380/21121/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 рокусправа № 380/21121/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (далі позивач) звернулося із адміністративним позовом до Львівської митниці (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA209000/2024/400062/2; від 25.04.2024 №UA209000/2024/000212/2; від 29.04.2024 № UA209000/2024/000219/2 та від 30.04.2024 №UA209000/2024/000220/2;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № UA209140/2024/000275, № UA209140/2024/000319, №/2024/000326, №UA209140/2024/000330.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ "Лео Трейдінг" (Покупець) та Ессел Селюлоз ВЕ Кягит Санаї Тіджарет Анонім Шіркеті (Essel Seluloz VE Kagit SAN TIC AS) (Туреччина) (Продацеь) 17.11.2022 уклали Контракт купівлі-продажу № 171122 за умовами п. 1.1 якого протягом терміну дії Контракту Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує товари, відповідно до викладених нижче умов. У пунктах 2.1, 2.2 Контракту купівлі-продажу № 171122 визначено, що ціни на товари встановлені у Доларах США і включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні Продавця. Загальна вартість товарів, що поставляється за Контрактом, складається із сум усіх комерційних інвойсів Продавця. Згідно із п. 3.2 Контракту купівлі-продажу № 171122 базові умови доставки є наступними: FCA Стамбул, якщо інше не зазначено в Специфікації та Проформі Інвойс у відповідності до ІНКОТЕРМС-2020. Пунктом 4.1 визначено, що оплата здійснюється шляхом банківського переказу на рахунок Продавця згідно з Специфікацією та Проформою Інвойсом на кожну партію Товарів. Валюта платежу долари США.

На виконання Контракту купівлі-продажу № 171122 позивач придбав товар. З метою митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці електронні митні декларації № 24UA25U4, № 24UA26U8 № 24UA19U6 та №24UA23U9 відповідно до яких до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 кожної митної декларації. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийняті спірні рішення про коригування митної вартості за резервним методом та визначена інша митна вартість товарів.

Позивач вважає протиправними спірні рішення відповідача, покликаючись на те, що митний орган не обґрунтував свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, позивач вказує, що оскаржувані рішення відповідача не містять передбачених ст. 55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Наголошує, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваних рішеннях не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданих митних деклараціях і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

Ухвалою від 17.10.2024 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою суду від 30.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.11.2024 відповідач надіслав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 12.11.2024 у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

08.11.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що документи, які підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані позивачем не у повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню.

Звертає увагу, з метою підтвердження числових значень складових митної вартості та з метою забезпечення всебічного підходу до правильності визначення митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларанту була виставлена вимога про надання додаткових документів, що було зумовлено наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву.

Стверджує, що у зв`язку з наявними розбіжностями та відсутністю обґрунтувань цих розбіжностей, не наданням декларантом жодних додаткових документів, митний орган цілком обґрунтовано прийняв рішення про коригування заявленої митної вартості товару №UA209000/2024/400062/2 від 11.04.2024, № UA209000/2024/000212/2 від 25.04.2024, №UA209000/2024/000219/2 від 29.04.2024 та № UA209000/2024/100220/2 від 16.05.2024, відповідно до яких митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей відповідно до положень Митного кодексу України.

Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

11.11.2024 позивач подав відповідь на відзив, в якому він додатково обґрунтовує позовні вимоги.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

17.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (Покупець) та Ессел Селюлоз ВЕ Кягит Санаї Тіджарет Анонім Шіркеті (Essel Seluloz VE Kagit SAN TIC AS) (Туреччина) (Продавець) уклали Контракт купівлі-продажу № 171122 від 17.11.2022 (далі - Контракт № 171122 ).

Відповідно до п. 1.1 Контракту № 171122 протягом терміну дії Контракту Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує товари, відповідно до викладених нижче умов.

Пунктами 2.1, 2.2 Контракту № 171122 визначено, що ціни на товари встановлені у Доларах США і включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні Продавця. Загальна вартість товарів, що поставляється за контрактом, складається із сум усіх комерційних інвойсів Продавця.

Згідно з п. 3.2 Контракту № 171122 умови доставки є наступними: FCA Стамбул, якщо інше не зазначено в Специфікації та Проформі Інвойс у відповідності до ІНКОТЕРМС-2020.

У п. 4.1 Контракту № 171122 зазначено, що оплата здійснюється шляхом банківського переказу на рахунок Продавця згідно з Специфікацією та Проформою Інвойс на кожну партію Товарів. Валюта платежу долари США.

На виконання Контракту № 171122 позивач придбав товар.

З метою митного оформлення ввезеного товару позивач подані наступні митні декларації:

1) МД 24UA25U4 на суму 28 093,75 USD.

На підтвердження митної вартості товарів до вказаної МД позивач надав митному органу наступні документи: рахунок-проформа № 06 від 19.03.2024; рахунок-фактура (iнвойс) № ESE631 від 05.04.2024; автотранспортна накладна № 00756 від 06.04.2024; сертифiкат про походження товару № А1870291 від 06.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 29 від 25.03.2024; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 171122 від 01 09.03.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 591 від 10.04.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 19/03 від 19.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 42 від 19.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) №171122 від 17.11.2022; договір (контракт) про перевезення №22/11-2 від 22.11.2023; інші некласифіковані документи № 09/04-1 від 09.04.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24341300EX00296123 від 06.04.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24TR8846 від 06.04.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA25U4 від 11.04.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів 11.04.2024 митний орган надав декларанту повідомлення наступного змісту: "Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару № 1: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини".

На вимогу митного органу декларант надав копії запитуваних документів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів Львівська митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA209000/2024/100062/2 та картку відмови №UA209140/2024/000275.

Львівська митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA209000/2024/100062/2, згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості: за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,6686 USD, за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості відповідач зазначив: "…Відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст. 5-6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) графи 22 та 23 CMR-засвідчуються підписом відправника та печаткою. Підписи у вказаних графах відсутні; - у гр. 3 ЦМР зазначено місце розвантаження Україна, відсутня назва конкретного пункту призначення. - у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут-Зонгулдак-Порубне-Пустомити. У гр. 20 МД задекларовано умови поставки - FCA CAYCUMA ZONGULDAK. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості; -відповідно до умов п. 1.2 Договору на перевезення Заявка на перевезення є невід`ємною частиною Договору, заявка до митного оформлення не надана; -до митного оформлення надано специфікацію до контракту № 42. У додатку зазначено умови оплати-після відвантаження, що протирічить умовам, внесеним у рахунок-фактуру; -до митного оформлення надано рахунок-проформу на суму 135000 дол. США, умови платежів 30%/70%. Надано Платіжну інструкцію на суму 25 500 Дол.США. Сума не відповідає графіку 30%/70% та не відповідає сумі інвойс у- 28093,75. Зазначене унеможливлює ідентифікацію платежа із даною поставкою - за власним бажання декларантом надано лист-роз`яснення щодо формування ціни на товар. Відсутнє документальне підтвердження відомостей, зазначених у листі; Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: "Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.» На вимогу декларантом було надано: -платіжну інструкцію. -комерційну пропозицію; У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів . Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA408020/2024/019431 від 10.04.24р., де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. …".

2) МД 24UA23U9 на суму 28 312,50 USD.

На підтвердження митної вартості товарів до вказаної МД позивач надав: рахунок-проформа № 06 від 19.03.2024; рахунок-фактура (iнвойс) № ESE705 від 19.04.2024; автотранспортна накладна № 00320 від 20.04.2024; сертифiкат про походження товару № А1991609 від 19.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 42 від 18.04.2024; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 171122 01 від 22.04.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0000335 від 23.04.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 19/03 від 19.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 42 від 19.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 171122 від 17.11.2022; договір (контракт) про перевезення № 09/06-1 від 09.06.2023; інші некласифіковані документи 09/04-1 09.04.2024; інші некласифіковані документи № 29/03/2024-1 від 04.04.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24341300EX00316943 від 19.04.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24TR5838 від 20.04.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA23U9 від 25.04.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів 25.04.2024 митний орган надав декларанту повідомлення наступного змісту: "Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару № 1: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини".

На вимогу митного декларант надав копії запитуваних документів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100212/2 від 25.04.2024 та картку відмови №UA209230/2024/000319.

Львівська митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100212/2 від 25.04.2024, згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості: за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,6686 USD, за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості відповідач зазначив: "…Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. - у гр. 3 ЦМР зазначено місце розвантаження Україна, відсутня назва конкретного пункту призначення. - у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут-Зонгулдак-Порубне-Пустомити. У гр. 20 МД задекларовано умови поставки-FCA CAYCUMA ZONGULDAK. протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;-рахунок на оплату транспортних виплат СФ-0000335 від 23.04.2024 посилається на Замовлення 23/04/2024-1 яке до митного оформлення не подавалось.-наданий до митного оформлення платіжний документ № 42 від 18.04.2024 не відповідає умовам оплати зазначеним в проформі № 06 та інфойсі №ESE705.-до митного оформлення надано специфікацію до контракту № 42. У специфікації зазначено умови оплати-після відвантаження, що протирічить умовам, внесеним у рахунок-фактуру. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: "Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат.- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно (за наявності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини`На вимогу декларантом було надано: -платіжну інструкцію №29. У графі "призначення платежу" міститься посилання на проформу 06, натомість до митного оформлення надана проформа 21. Сума платежів не відповідає графіку 30%/70%, ідентифікувати документи із даною поставкою неможливо.-експортна мд країни відправлення; У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA408020/2024/019431 від 10.04.24, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось…".

3) МД 24UA26U8 на суму 28 531,25 USD.

На підтвердження митної вартості товарів до вказаної МД позивач надав: рахунок-проформа № 06 від 19.03.2024; рахунок-фактура (iнвойс) № ESE712 від 20.04.2024; автотранспортна накладна № 00385 від 22.04.2024; сертифiкат про походження товару № А1991612 від 22.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 43 від 22.04.2024; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 171122 01 від 22.04.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0000337 від 27.04.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № 19/03 від 19.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №42 від 19.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 171122 від 17.11.2022; договір (контракт) про перевезення № 09/06-1 від 09.06.2023; копія митної декларації країни відправлення № 24341300EX00321017 від 22.04.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24TR3210 від 22.04.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 24UA26U8 від 29.04.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів 29.04.2024 митний орган надав декларанту повідомлення наступного змісту: "Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.".

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.04.2024 № UA209000/2024/100219/2 та картку відмови №UA209140/2024/000326.

Львівська митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100219/2 від 29.04.2024, згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості: за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,6686 USD, за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості відповідач зазначив: "…Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах та встановлено наступне:- у гр.3 ЦМР зазначено місце розвантаженняУкраїна. Відповідно, не містить відомостей про дату та місце розвантаження вантажу, що є порушенням вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956). -у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут перевезення вантажу: Зонгулдак-Порубне-Пустомити. Відповідно до гр. 20 МД задекларовано умови поставки - FCA CAYCUMA ZONGULDAK, а у гр.3 ЦМР відсутнє місце розвантаження вантажу на території України, що не дає змоги встановити точний маршрут перевезення. Відповідно митний орган не має можливості перевірити правильність розрахунку складових митної вартості товару, що є порушенням ч. 2 ст. 52 МКУ;- рахунок на оплату транспортних виплат СФ-0000337 від 24.04.2024 посилається на Замовлення- заявку №19/04/2024-1, яке до митного оформлення не подавалось. - поданий до митного оформлення банківський платіжний документ № 43 від 22.04.2024 на суму 31000,00 дол. США не відповідає умовам оплати, які зазначено в проформі № 06 та інвойсі №ESE712, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ- до митного оформлення надано специфікацію до контракту № 42. У специфікації зазначено умови оплати-після відвантаження, що протирічить умовам внесеним у рахунок-фактуру. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 . Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: "Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару № 1: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат.- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини".

На вимогу декларантом були надані документи, які попередньо були подані до митного оформлення. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24р., де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось…".

4) МД 24UA19U6 на суму 28117,50 USD.

На підтвердження митної вартості товарів до вказаної МД позивач надав: рахунок-проформа №06 від 19.03.2024; рахунок-фактура (iнвойс) № ESE712 від 20.04.2024; автотранспортна накладна № 00385 від 22.04.2024; сертифiкат про походження товару № А1991612 від 22.04.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 43 від 22.04.2024; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару №171122 01 від 22.04.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0000337 від 27.04.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №19/03 від 19.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №42 від 19.03.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів №171122 від 17.11.2022; договір (контракт) про перевезення №09/06-1 від 09.06.2023; копія митної декларації країни відправлення №24341300EX00321017 від 22.04.2024; копія митної декларації країни відправлення №24TR3210 від 22.04.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA26U8 від 29.04.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів 29.04.2024 митним органом надано повідомлення декларанту наступного змісту: "Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до статті 254 Митного кодексу України Вам необхідно надати переклад документів поданих до митного оформлення.".

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2024 № UA209000/2024/100220/2 та картку відмови №UA209230/2024/000330.

Львівська митниця прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 30.04.2024 № UA209000/2024/100220/2, згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості: за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,6686 USD, за резервним методом.

Підставою для коригування митної вартості відповідач зазначив: "…Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах та встановлено наступне:- у гр.3 ЦМР зазначено місце розвантаження Україна. Відповідно, не містить відомостей про дату та місце розвантаження вантажу, що є порушенням вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57-V та ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956). -у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут перевезення вантажу: Зонгулдак-Порубне-Пустомити. Відповідно до гр. 20 МД задекларовано умови поставки - FCA CAYCUMA ZONGULDAK, а у гр. 3 ЦМР відсутнє місце розвантаження вантажу на території України, що не дає змоги встановити точний маршрут перевезення. Відповідно митний орган не має можливості перевірити правильність розрахунку складових митної вартості товару, що є порушенням ч. 2 ст. 52 МКУ;- поданий до митного оформлення рахунок на оплату транспортних послуг № СФ-0000345 від 26.04.2024 посилається на Замовлення- заявку № 24/04/2024-1. Подана на підтвердження маршруту перевезення товару Заявка № 24/04/2024-1 /транспортне замовлення/ не містить підписів та печаток замовника даної послуги. - у графі 44 МД №24UA19U6 "Подані документи" під кодом документа "3004" "Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги» декларантом вказано документ із номером "СФ-0000345" та датою "25.04.2024", що не відповідає даті даного документа "26.04.2024", який подано до митного оформлення. - поданий до митного оформлення банківський платіжний документ № 45 від 23.04.2024 на суму 26843,75 дол. США не відповідає умовам оплати, які зазначено в проформі № 06 від 19.03.2024 та інвойсі № ESE746 від 25.04.2024, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 МКУ- у поданій до митного оформлення специфікації до контракту № 42 зазначено умови оплати-після відвантаження, що протирічить умовам, які зазначено у рахунку-фактурі. Таким чином, у поданих документах виявлено розбіжності, відсутність документів, визначених ч. 2 ст. 53 . Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: «Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару № 1: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат.- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини". На вимогу декларантом було надано банківський платіжний документ №45 від 23.04.2024, який попередньо поданий до митного оформлення та комерційну пропозицію (прайс лист) №19/03 від 19.03.2024, яка адресована лише для ТзОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ". У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24р., де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось…".

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується зі спірними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі № 826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5, ч. 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, та зазначені судом вище.

Частиною третьою ст. 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, шляхом витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі № 809/857/17.

Суд зауважує, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем зазначені схожі за змістом підстави для коригування.

Щодо зазначених відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості від 11.04.2024 № UA209000/2024/400062/2; від 25.04.2024 № UA209000/2024/000212/2; від 29.04.2024 № UA209000/2024/000219/2 та від 30.04.2024 № UA209000/2024/000220/2 порушень, суд враховує таке.

Щодо відсутності підписів у графах 22 та 23 CMR, суд зазначає, що відсутність таких підписів не є ціноутворюючим фактором та не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо посилань відповідача у рішеннях про коригування митної вартості товарів на те, що у графі 3 CMR зазначено місце розвантаження Україна, та назва вулиці, проте, відсутня назва конкретного пункту призначення, суд зважає на наступне.

Міжнародна транспортна накладна СMR виписується на виконання Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956. Чітких вимог до заповнення певних граф дана Конвенція не містить. На рівень митної вартості впливає лише доставка до кордону України, а не по території України. Зазначена обставина, а також норми ст. 19 Конституції України і обумовлюють, що законним є зазначення лише країни доставки вантажу без конкретизації міста.

Жодним нормативно-правовим актом з питань митної справи не визначено яка саме інформація повинна зазначатись в графі 3 СMR. У матеріалах справи наявні достатні докази, зокрема, сама CMR, митна декларація, рахунок-фактура щодо витрат на транспортування, рахунок-проформа, рахунок-фактура (комерційний інвойс), заявка, з яких вбачається, що місто розвантаження м. Пустомити (Україна).

Наведені обставини вказують на те, що поставка товару відбувалась відповідно до умов договору.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.06.2023 у справі №380/1221/20, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відповідно до ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення. Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних CMR, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Щодо зауваження відповідача про те, що у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут Зонгулдак-Порубне-Пустомити. У гр. 20 МД задекларовано умови поставки-FCA CAYCUMA ZONGULDAK. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд враховує наступне.

Так, згідно до викладеної у постанові від 20.06.2023 у справі № 380/1221/20 позиції Верховного Суду у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються та безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних (СМR), не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Суд враховує пояснення позивача, що згідно з рахунками-фактурою (комерційними інвойсами) від 05.04.2024 № ESE631, від 19.04.2024 № ESE705, від 20.04.2024 № ESE712, від 25.04.2024 № ESE746 поставка здійснювалася із Зонгулдак, Туреччина. Тому, поставка відбувалась відповідно до умов Контракт купівлі-продажу № 171122 від 17.11.2022.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Також суд відмічає, що серед переліку документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, визначених ч. 2 та 3 ст. 53 МК України, немає заявки на перевезення. Таким чином, вказане не могло вплинути на визначення митної вартості товарів.

Щодо твердження відповідача про те, що до митного оформлення надано специфікацію до контракту № 42 та платіжну інструкцію на суму 25 500 доларів США, сума яких не відповідає графіку 30%/70% та не відповідає сумі інвойсу - 28093,75, суд враховує таке.

суд, у специфікації № 42 від 19.03.2024 сторони визначили перелік товарів, який постачатиметься. Вартість 1 метричної тони становить 1,250 доларів США/кг або 1250 доларів США/т.

Позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до рахунків-проформи: №06 від 19.03.2024, що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 25.03.2024 на суму 25 500,00 доларів США; № 06 від 19.03.2024, що підтверджується платіжним дорученням № 42 від 18.04.2024 на суму 26 581,28 долари США; № 06 від 19.03.2024, що підтверджується платіжним дорученням № 43 від 22.04.2024 на суму 31 000 долари США; № 06 від 19.03.2024, що підтверджується платіжним дорученням № 45 від 23.04.2024 на суму 26 843,75 долари США.

Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості декларованого товару за основним методом.

У свою чергу, надаючи оцінку оскаржуваним рішення мпро коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке.

Письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Як вбачається зі змісту графи 33 спірних рішень про коригування митної вартості:

- 11.04.2024 № UA209000/2024/400062/2, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось;

- 25.04.2024 № UA209000/2024/4000212/2, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось;

- 29.04.2024 № UA209000/2024/4000219/2, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось;

- 30.04.2024 № UA209000/2024/4000220/2, джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA408020/2024/019431 від 10.04.24. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

У всіх випадках, де посадові особи митниці брали за основу попередньо оформлені митні декларації, партії товарів не були співмірні з тими, що імпортувались нами, умови поставок були різними, однак жодного коригування проведено не було.

Таким чином суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. 4, ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що оскаржувані рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішень Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA209000/2024/400062/2; від 25.04.2024 № UA209000/2024/000212/2; від 29.04.2024 № UA209000/2024/000219/2; від 30.04.2024 № UA209000/2024/000220/2 та їх скасування.

Суд зауважує, що позовні вимоги про скасування карток відмови є похідними від позовних вимог про скасування рішень про коригування митної вартості і є способом захисту одного і того ж порушеного права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом.

Картка відмови в прийнятті митних декларацій не має самостійних юридичних підстав прийняття, і прийнята виключно у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості.

Як наслідок, підлягають скасуванню й спірні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000275, № UA209140/2024/000319, №/2024/000326, № UA209140/2024/000330, які були прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості товарів.

З огляду на викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Лео Трейдінг" у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

17.12.2024 представник позивача подав заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 15200,00 грн.

20.12.2024 відповідач подав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За правилами ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно із ч. 7, ч. 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивач надав суду: Договір № 01/29/11 про надання правової допомоги від 29.11.2023, укладений між адвокатським об`єднанням "Мицик, Кравчук і Партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг"; Додаток № 16 до Договору № 01/29/11 від 29.11.2023; Акт наданих послуг № 2 від 16.12.2024 згідно Договору № 01/29/11, згідно якого вартість наданих послуг становить 15200,00 грн; рахунок № 2 від 16.12.2024 із сумою до оплати 15200,00 грн.

Зі змісту Акту наданих послуг № 2 від 16.12.2024 згідно Договору № 01/29/11 адвокатським об`єднанням надано такі послуги:

- надання правової інформації, консультацій і роз?яснень з правових питань щодо визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, прийняті Львівською митницею Державної митної служби України та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення; аналіз документів, які надавалися до митних декларацій, щодо яких прийнято рішення про коригування митної вартості; моніторинг судової практики і правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ, аналіз документів;

- написання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень про

коригування митної вартості товарів, прийнятих Львівською митницею та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення, визначені в Додатку № 16 від 09.10.2024 до Договору;

- написання відповіді на відзив у справі № 380/21121/24.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Митний орган заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вказує про те, що позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про понесення витрат на кваліфіковану правову допомогу.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, на думку суду, вартість за послуги підготовки позовної заяви та відповіді на відзив є завищеними, оскільки фактично зазначені заяви складаються з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та судової практики. Тобто підготовка позовної заяви та відповіді на відзив не потребували багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Також суд зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що сума витрат на послуги адвоката в розмірі 15 200,00 грн є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а тому суд присуджує на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.04.2024 № UA209000/2024/400062/2 та картку відмови №UA209140/2024/000275 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.04.2024 № UA209000/2024/000212/2 та картку відмови №UA209140/2024/000319 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.04.2024 № UA209000/2024/000219/2 та картку відмови №UA209140/2024/000326 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 30.04.2024 № UA209000/2024/000220/2 та картку відмови №UA209140/2024/000330 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (81100, Львівська область, м. Пустомити, пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 12112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (81100, Львівська область, м. Пустомити, пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21; ) витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна