Справа № 380/28380/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

21 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача Тарасенко Дар`ї Юріївни про відвід судді Кисильової О.Й. у справі №380/28380/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024, позов ОСОБА_1 задоволений повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Окремою ухвалою від 19.02.2025 суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДМС України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23, в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Представник позивача 20.03.2025 подала до суду заяву, в якій просила суд зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області подати протягом 10 днів звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23.

Листом від 27.03.2025 суд повідомив позивача, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 витребувано з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №380/28380/23 для розгляду апеляційної скарги відповідача на окрему ухвалу від 19.02.2025. Розгляд заяви від 20.03.2025 про встановлення судового контролю здійснюватиметься після повернення матеріалів справи з суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 21.05.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 задоволено.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області надати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 у 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалою суду від 08.07.2025 відмовлено Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 16.07.2024 у справі №380/4838/24.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області подати новий звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 у строк - 30 днів з дня отримання цієї ухвали суду, який оформити відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України.

Ухвалою суду від 15.08.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою суду від 15.08.2025 відмовлено Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області у прийнятті звіту про виконання рішення суду. Зобов`язано Голову комісії з ліквідації Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Іваночко Іванну Романівну подати новий звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 у строк - 30 днів з дня отримання цієї ухвали суду, який оформити відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України

Представником позивача Тарасенко Д.Ю. подано до суду заяву про відвід судді Кисильової О.Й.

Заява обґрунтована тим, що на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 у справі №380/28380/23 Головою комісії з ліквідації ГУ ДМС у Львівській області 17.09.2025 подано звіт про виконання судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду. Однак з моменту подачі звіту пройшло більше місяця, а звіт судом так і не розглянутий. Також, представник позивача вказав, що 17.09.2025 подано до суду клопотання щодо накладення на Голову комісії з ліквідації Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Іваночко І.Р. штраф за неподання звіту в розмірі 121120 грн та зобов`язати Голову комісії з ліквідації Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Іваночко І.Р. подати новий звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 у строк - 30 днів з дня отримання цієї ухвали суду, який оформити відповідно до частини 2 статті 382-2 КАС України. Проте станом на сьогодні зазначене клопотання досі не розглянуто, що створило істотні перешкоди у виконанні судового рішення в адміністративній справі №380/28380/23. Викладене, на думку представника позивача, свідчить про грубе порушення прав, а також, норм КАС України. Вказує, що зазначена ситуація, що проявляється в неврахуванні суддею чинних норм КАС України та ігноруванні будь-яких клопотань представника ОСОБА_1 викликає сумніви в неупередженості судді. Представник позивача наполягає, що нерозгляд суддею звіту відповідача щодо виконання судового рішення та клопотання представника позивача про заміну сторони/ про відмову в прийнятті звіту та накладення штрафу на керівника протягом більш ніж місяця (коли встановлено строк розгляду 10 днів), викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Кисильової О.Й.

Ухвалою суду від 18.11.2025 заяву представника позивача про відвід судді Кисильової О.Й. від 18.11.2025 у справі №380/28380/23 визнано необґрунтованою; заяву про відвід судді Кисильової О.Й. в адміністративній справі №380/28380/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду, в порядку, передбаченому статтею 31 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 головуючим суддею визначено суддю Кравціва О.Р.

Суд зазначає, що відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи відсутність об`єктивної необхідності призначення судового засідання щодо розгляду поданої представником позивача заяви про відвід судді, суд висновує про можливість розгляду цієї заяви в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про відвід судді, суд керується таким.

Підстави для відводу судді передбачено статтею 36 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина 2 статті 36 КАС України).

Також, частиною 3 статті 36 КАС України передбачено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Загальна декларація з прав людини (статті 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина 1 статті 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Також, відповідно до пунктів 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його/її безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

З огляду на викладене суд зауважує, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а також обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або необ`єктивності, - не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Суд встановив, що представник позивача як на підставу для відводу судді Кисильової О.Й. від розгляду даної адміністративної справи №380/28380/23 покликається на те, що відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Однак протягом тривалого часу суддею не розглянуто звіт відповідача щодо виконання судового рішення та клопотання представника позивача про заміну сторони/ про відмову в прийнятті звіту та накладення штрафу на керівника. Також, зазначає, що суддя Кисильова О.Й. не врахувала чинних норм КАС України та ігнорує будь-яких клопотань представника ОСОБА_1, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Однак сам по собі факт тривалого розгляду справи не може свідчити про небезсторонність судді, оскільки прямо не передбачений законом як підстава для відводу, і в контексті аргументів представника позивача та відповідно до обставин справи не викликає сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас у заяві про відвід судді обставини, визначені статтями 36 та 37 КАС України, заявником не сформульовані. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Кисильової О.Й. у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України, а доводи заяви та зазначені у заяві міркування зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді цієї справи.

Також, представник позивача в обґрунтування заяви про відвід вказує про незгоду із процесуальними діями (рішенням) судді Кисильової О.Й. під час розгляду справи.

Однак відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зауважує, що згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Враховуючи викладене суд висновує про необґрунтованість поданої представником позивача заяви про відвід судді, а тому, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 31, 36, 37, 39, 40, 241, 248, 256, 294 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

1. У задоволенні заяви представника позивача Тарасенко Дар`ї Юріївни про відвід судді Кисильової О.Й. у справі №380/28380/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Кравців О.Р.