Справа № 720/1772/25
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1772/25
Провадження № 2-а/720/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Савка К.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новоселиця позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Семенюка Дениса Дмитровича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Семенюка Д.Д. про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення матеріальної й моральної шкоди, посилаючись на те, що 11 липня 2025 року відповідачем без правових на те підстав відносно нього була незаконно винесена постанова серії ЕНА № 5196182 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки прилад вимірювання швидкості Tru Cam не був закріплений стаціонарно, а знаходився в руках у поліцейського. Крім цього, у місці фіксації правопорушення відсутній дорожній знак 5.76 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху». З причин того, що відповідач ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності без правових на те підстав, просив скасувати дану постанову та стягнути завдану матеріальну й моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року позову заяву було залишено без руху з тих підстав, що в порушення вимог ч. 5 ст. 160 КАС України позивач не визначив чітко відповідача у справі, не розмежував та не зазначив окремо яку суми матеріальних та моральних збитків йому завдано, із вказівкою на докази, що підтверджують вказані обставини.

28 серпня 2025 року позивач на виконання ухвали від 21 липня 2025 року направив до суду заяву, в якій вказав, що із позовною заявою він звернувся до поліцейського УПП в Чернівецькій області Семенюка Д.Д. та просив стягнути завдану рішенням поліцейського матеріальну шкоду в сумі 1000 гривень.

02 вересня 2025 року у справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому проваджені).

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року до участі по справі в якості другого відповідача залучено - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в порядку ч. 4 ст. 48 КАС України.

Справа підлягає розгляду згідно умов, визначених у ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому проваджені), як справа незначної складності, з урахуванням особливостей, зазначених у ст. 268-271, 286 КАС України.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на законність винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заперечень зазначає, що оскаржувана постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є законною, відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Факт руху автомобіля, яким керував позивач, зі швидкістю 74 км/год, підтверджується відеозаписом, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TRUCAM ТС008372, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі. Доводи позивача, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70») є необґрунтованими, оскільки прилад TruCam LT1 20/20 № ТС008372 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а відповідний дорожній знак інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки. При зупинці патрульного автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції.

Суд, з`ясувавши правові позиції сторін та обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2025 року інспектором управління патрульної поліції в Чернівецькій області Семенюком Д.Д. була винесена постанова серії ЕНА № 5196182 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», номерний знак НОМЕР_1 на 325 кілометрі дороги Н-03 «Житомир - Чернівці» зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Зазначений транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 частина 1 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 частина 1 КУпАП.

Аналіз вказаного законодавства свідчить про те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Таким чином, інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Семенюк Д.Д. не є належним відповідачем у даній справі, у зв`язку із чим у задоволенні позову відносно нього слід відмовити за безпідставністю.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Як вже було відмічено вище, ухвалою суду від 25 вересня 2025 року до участі по справі в якості другого відповідача залучено - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в порядку ч. 4 ст. 48 КАС України.

Щодо позовних вимог відносно Управління патрульної поліції в Чернівецькій області слід зазначити, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Згідно п. 12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, у тому числі, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Позивач в обґрунтування свого позову покладається на недопустимість як доказу у справі про адміністративне правопорушення даних вимірювача швидкості TruCam, оскільки відсутні докази на підтвердження факту, що згаданий прилад під час вимірювання швидкості руху його транспортного засобу не був стаціонарно вмонтований, а утримувався поліцейським в руках.

З приводу наведеного, суд вказує на те, що з аналізу згаданої норми закону, передбаченої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», випливає, що така норма не містить обов`язкової вимоги щодо роботи технічних приладів лише в автоматичному режимі.

Суд звертає увагу на те, що згідно Інструкції по експлуатації лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів типу LTI 20/20 TrueCam II самим виробником зазначено, що вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TrueCam ІІ призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.

У той же час ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, позначає знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Зважаючи на те, що у спірних правовідносинах не здійснювалася автоматична відеофіксація правопорушень, то посилання позивача на відсутність відповідного дорожнього знаку, який би вказував на цю обставину є безпідставними.

Окрім того, Сьомий апеляційний адміністративний суд з даного питання в постанові від 21 вересня 2022 року по справі № 718/1331/22, зазначив наступне: «Доводи апелянта, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки прилад TruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а відповідний дорожній знак інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДРза допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки. При зупинці патрульного автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції».

Варто також зазначити, зважаючи на фіксацію допущення значного перевищення швидкості а саме перевищення на 24 км/год, при дозволеній швидкості руху у населеному пункті 50 км/год, що чітко зафіксовано на представлених суду фотографіях транспортного засобу, під керуванням позивача, твердження позивача про наявність підстав для сумніву у коректності результатів виміру швидкості з підстав ймовірності здійснення поліцейськими вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача лазерним приладом TruCam у ручному режимі та ймовірності похибки, така у будь-якому разі не може становити близько 24 км/год та не спростовує самого факту вчинення перевищення дозволеної швидкості руху транспортного засобу.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 11 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Одночасно, судом не встановлено спричинення будь-якої матеріальної шкоди відповідачу оскаржуваною ним постановою ЕНА № 5196182 від 11 липня 2025 року, а тому в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1000 гривень, також слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 242-246, 250, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Семенюка Дениса Дмитровича та Управління патрульної поліції в Чернівецької області про скасування постанови серії ЕНА № 5196182 від 11 липня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та стягнення матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ляху Г.О.