Справа № 260/9379/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 листопада 2025 рокум. Ужгород№ 260/9379/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокатом Стегурою Наталією Романівною в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатського окружного адміністративного суду подано позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно зі статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Отже, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, який є спеціальним процесуальним законом, обов`язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Рада адвокатів України рішенням від 12 квітня 2019 року №41 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення № 41).

Пунктом 4 Положення № 41 передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами пункту 12 Положення №41 імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема: 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога.

Згідно з пунктом 11 Положення № 41 передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідно до матеріалів справи, позовна заява подана через систему "Електронний суд" і підписана Стегурою Наталією Романівною.

До позову додано ордер на надання правничої допомоги Кубрак Світлані Миколаївні в інтересах ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 17.11.2025 року адвокатом Стегура Наталія Романівна.

При цьому, матеріали позовної заяви містять договір про надання правничої допомоги укладений між адвокатом Стегура Н.Р. та Кубрак Світлани Миколаївни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, зі змісту наявних документів неможливо встановити, на якій юридичній підставі в інтересах позивача ОСОБА_2 , який обсяг її повноважень щодо представництва та стосовно передоручення виконання повноважень представника адвокатові. У справі відсутня довіреність, видана Кубрак Сергієм Сергійовичем на представництво його інтересів Кубрак Світланою Миколаївною і відсутні відомості про інший правочин, вчинений для надання Кубрак Світлані Миколаївні повноважень діяти в інтересах позивача.

За змістом частин першої та третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Згідно з статтею 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Видача довіреності є одностороннім правочином, і порядок її посвідчення підпорядковуються правилам Цивільного кодексу України, що стосуються правочинів взагалі. Основні правила видачі довіреності викладено у Законі України "Про нотаріат". Юридична сила довіреності не залежить від отримання згоди на її видачу з боку представника. Повноваження виникає незалежно від згоди останнього, і правильно оформлена довіреність дійсна у будь-якому разі, тому що повноваження, яке виникає у представника, не зачіпає його майнових або особистих немайнових прав. Однак здійснення цього повноваження залежить від представника, бо він сам вирішує, чи використати довіреність для здійснення діяльності на користь іншої особи (довірителя), чи відмовитися від неї.

Отже у матеріалах справи відсутні законні докази волевиявлення позивача на укладення від його імені та в його інтересах ОСОБА_2 договору про надання правової допомоги.

Разом з тим, Кубрак Світлана Миколаївна, не маючи наданих законом або довіреністю повноважень звернулася до адвоката в інтересах ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, за відсутності у Кубрак Світлани Миколаївни повноважень від ОСОБА_1 на представництво його інтересів та ведення справи в суді, відсутності договору про надання правової допомоги між адвокатом і позивачем, суд дійшов висновку, що цей позов поданий особою, яка не має права його підписувати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 у справі №206/4712/17 щодо аналогічного питання зазначає, що адвокат не підтвердив належним чином повноваження представляти інтереси позивача у цій справі в суді апеляційної інстанції. А тому останній не порушив норми процесуального права, не допустивши адвоката до участі у справі.

Верховний Суд, крім того, в ухвалах від 09.10.2020 у справі № 824/3180/14-а, від 16.09.2020 у справі № 824/877/19-а, від 17.08.2020 у справі № 300/1294/19, від 20.01.2020 у справі №440/607/19 вказує на те, що звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику.

Суд звертає увагу, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Таким чином повноваження Стегури Наталії Романівни діяти від імені позивача не підтверджені в установленому законом порядку.

Отже, адміністративну процесуальну дієздатність особи, яка підписала позовну заяву не підтверджено.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене вище та керуючись п. 3 ч.4 ст.169, ст. 293, 295,297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, рішень та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Ю.Ю.Дору