Справа № 160/33086/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку/призначення пенсії з 27.09.2023 року ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, справа №160/6767/24;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок/призначення пенсії на пільгових умовах Список 1 (робота на підземних роботах, робота у шахті) з 27.09.2023 року ОСОБА_1 за рішенням суду, з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погодившись із зарахованим пільговим стажем за Списком №1, позивач звернувся із позовом до суду. 13 травня 2024 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд розглянувши адміністративну справу №160/6767/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, прийняв рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду питання стосовно врахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періодів роботи, зазначених в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 437 від 27.09.2023 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періодів роботи з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути питання щодо врахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періодів роботи, зазначених в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 437 від 27.09.2023 року і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року. Не погодившись з даним судовим рішенням, позивачем була подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного, яку суд задовольнив частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/6767/24 змінив, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку 1 періодів роботи: з 25.11.1992 року по 10.03.1994 року, з 04.04.1996 року по 26.05.1997 року, з 12.04.1999 по 19.05.1999 року, з 05.03.2000 року по 13.09.2001 року, з 28.02.2002 року по 12.04.2004 року, з 26.07. року по 27.07.2004 року, з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року 17.07.2018 року по 31.12.2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи: з 25.11.1992 року по 10.03. року, з 04.04.1996 року по 26.05.1997 року, з 12.04.1999 року по 19.05.1999 року, з 05.03.2000 року 13.09.2001 року - без урахування днів роботи на поверхні, виконання держобов`язку та участі у страйку; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку № 1 періоди роботи: з 28.02.2002 року по 12.04.2004 року, з 26.07.2004 року по 27.07.2004 року, з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 р. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідачем на виконання рішень суду здійснено зарахування додаткового стажу роботи за Списком №1 спірних періодів, проте обрахунок пенсії зроблено без урахування норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку з цим позивач звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 30.12.2024 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.
Також на виконання ухвали суду від 25.12.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом із відзивом надано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у якості співвідповідача по справі залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Розгляд справи вирішено розпочати з початку.
11 вересня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому відповідачем зазначено, що згідно розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 31.08.2023 року, страховий стаж позивача (на виконання рішення суду) з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 47 років 04 дні, пільговий стаж за Списком №1 18 років 11 місяців 03 дні, в тому числі: пільговий стаж за Списком №1 06 років 02 місяців 14 днів, пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 (ст.14, пост.202, підземні) 12 років 08 місяців 19 днів, що є недостатнім для обчислення розміру пенсії відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та перебуває з 27.09.2023 року на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.
Не погодившись з незарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 додаткових періодів роботи та навчання, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року у справі №160/6767/24 позов задоволено частково, а саме суд:

визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду питання щодо врахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періодів роботи, зазначених в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №437 від 27.09.2023 року;

визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періодів роботи з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року;

зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути питання щодо врахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періодів роботи, зазначених в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №437 від 27.09.2023 року;

зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 року по справі №160/6767/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/6767/24 змінено, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку №1 періодів роботи: з 25.11.1992 року по 10.03.1994 року, з 04.04.1996 року по 26.05.1997 року, з 12.04.1999 року по 19.05.1999 року, з 05.03.2000 року по 13.09.2001 року, з 28.02.2002 року по 12.04.2004 року, з 26.07.2004 року по 27.07.2004 року, з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи: з 25.11.1992 року по 10.03.1994 року, з 04.04.1996 року по 26.05.1997 року, з 12.04.1999 року по 19.05.1999 року, з 05.03.2000 року по 13.09.2001 року - без урахування днів роботи на поверхні, виконання держобов`язку та участі у страйку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи: з 28.02.2002 року по 12.04.2004 року, з 26.07.2004 року по 27.07.2004 року, з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.»

У іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 160/6767/24 залишено без змін.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 року по справі №160/6767/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу зараховано до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи: з 25.11.1992 року по 10.03.1994 року, з 04.04.1996 року по 26.05.1997 року, з 12.04.1999 року по 19.05.1999 року, з 05.03.2000 року по 13.09.2001 року та періоди роботи: з 28.02.2002 року по 12.04.2004 року, з 26.07.2004 року по 27.07.2004 року, з 10.07.2017 року по 10.06.2018 року, з 11.06.2018 року по 16.07.2018 року та з 17.07.2018 року по 31.12.2019 року, але її розмір визначено без врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Судом встановлено, що згідно з даними з розрахунку стажу (Форма РС-право) за пенсійною справою №21, станом на 15.10.2024 року, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 47 років 0 0місяців 04 дні, в тому числі, додаткові роки за Списком №1, що становить 18 років 00 місяців 00 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 10 років 02 місяці 28 днів.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.11.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням приписів ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.11.2024 №21 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №1 та у зв`язку з тим, що статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», який вступив в силу 16.09.2008, передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років, для чоловіків за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Вищезазначене рішення не оскаржувалось позивачем.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку його пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З 16.09.2008р. набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі - Закон №345), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

З огляду на ст.1 Закону №345, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Зважаючи на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20.11.2018 р. у справі №345/4616/16-а (провадження №К/9901/18104/18), статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячи цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №392/17/17.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону №345 встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, статтею 8 Закону України "Про підвищення шахтарської праці" передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому, розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі №345/763/17.

При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №640/4469/17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 року по справі №160/6767/24 позивачеві здійснено перерахунок та виплату пенсії із врахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 додаткових періодів роботи та навчання.

Однак відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області обчислив розмір пенсії позивача без урахування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», посилаючись на те, що позивач не має необхідного пільгового (підземні роботи) стажу за Списком №1.

Враховуючи, що у даному випадку судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, в тому числі, наявними в них документами з пенсійної справи позивача, що загальний пільговий стаж позивача за Списком №1 є достатнім для перерахунку пенсії, суд доходить висновку про обґрунтованість твердження позивача про наявність у нього права на перерахунок пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд зауважує, що обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача виникає у відповідача не у зв`язку із зобов`язанням суду, а на підставі та в силу закону, за наявності встановлених ним умов, які у даному випадку, як встановлено судом, було дотримано. При цьому, ані Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вимагає додаткового зобов`язання пенсійного органу здійснити певний перерахунок та виплату пенсії, а також не вимагають від пенсіонера додаткової заяви про застосування до нього при визначенні розміру пенсії положень статті 8 Закону №345-VI, якщо дотримані визначені цією нормою вимоги та умови.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, обчислення розміру пенсії позивачу було здійснено без урахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Також матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними з розрахунку стажу (Форма РС-право) за пенсійною справою №21, станом на 15.10.2024 року, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 47 років 0 0місяців 04 дні, в тому числі додаткові роки за Списком №1, що становить 18 років 00 місяців 00 днів, а відтак, на позивача поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Крім того, відповідачем -1 у відзиві зазначено, що згідно розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 31.08.2023 та аналізу права, страховий стаж позивача (на виконання рішення суду) з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 47 років 04 дні, пільговий стаж за Списком №1 18 років 11 місяців 03 дні, що додатково підтверджує право позивача на здійснення відповідного перерахунку пенсії.

За наведених обставин, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.11.2024 №21 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок/призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 1 (робота на підземних роботах, робота у шахті) з 27.09.2023 року ОСОБА_1 за рішенням суду, з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає таке.

Відповідно до Рекомендації №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на встановлення судом наявності у позивача права на перерахунок призначеної йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яке позивач набув в силу закону через наявність у нього достатнього пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, то здійснення такого перерахунку пенсії позивача не передбачає дискреції відповідача у цьому питанні.

При цьому суд зазначає, що оскільки фактично права ті інтереси позивача порушені рішенням відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.11.2024 №21 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», прийнятого за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії від 04.11.2024 року, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати вказане рішення протиправним та скасувати його.

Належним способом захисту прав та інтересів позивача у зв`язку із цим, є - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії на пільгових умовах по Списку 1 (робота на підземних роботах, робота у шахті) з 27.09.2023 року ОСОБА_1 , з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ч. 3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна буд. 83, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.11.2024 №21 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати/доходу, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дати призначення пенсії на пільгових умовах, тобто з 27.09.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна буд. 83, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривен 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева