Справа № 755/2452/25
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/2452/25
Провадження №: 2-а/755/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.

при секретарі: Печуркіної Я.А.

розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/2452/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника Скляр М.С. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Одночасно, представник позивача також просить поновити строк оскарження спірної постанови, вказуючи, що про існування спірної постанови стало відомо лише 29.01.2025 після її отримання позивачем засобами поштового зв`язку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ознайомившись зі змістом постанови позивачу стало відомо, що постанову було винесено без його участі.

Вказано, що постанова винесена з порушенням встановленої процедури для розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також зазначено, що наведені в постанові відомості не відповідають дійсності, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, позивачем повістка № 283928 про його виклик на 14.10.2024 о 11 год. 00 хв. не отримувалася. Крім цього, позивач ОСОБА_1 14.10.2024 був госпіталізований до відділення радіаіндукованої хірургічної патології з метою дообстеження та проведення оперативного лікування та перебував на стаціонарному лікуванні до 25.10.2024.

Відтак, на переконання позивача винесена без його участі постанова призвела до порушення його прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та роз`яснено сторонам порядок подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано 21.04.2025, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи.

Відзив на позов відповідачем у визначений строк до суду не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Представник позивача просить поновити строк на оскарження постанови вказуючи, що про існування спірної постанови позивачу стало відомо лише 29.01.2025 після її отримання засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого суду подано копію поштового конверту та витяг з відстеження пересилання поштового відправлення за трекінгом «412».

Враховуючи наведені доводи для поновлення процесуального строку для звернення до суду, які відповідачем не спростовані, суд вважає, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

12 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 та винесено постанову № 49 від 12.01.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, диспозиція норми ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який відповідно до вимог ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що постанова винесена без законних на те підстав, оскільки жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не отримував та про день, час та місце розгляду справи не повідомлявся.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд приймає до уваги наступне.

Згідно преамбули Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Зі змісту спірної постанови № 49 від 12.01.2025 убачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стала неявка останнього 14.10.2024 о 11 год. 00 хв. за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Нормою ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, відповідачем наведені у позовній заяві обґрунтування позивача щодо неправомірності спірної постанови жодним чином не спростовані, а також не доведено того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про необхідність з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 14.10.2024.

Серед іншого суд зазначає, що проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних доказів оповіщення особи яка притягається до адміністративної відповідальності про день, час та місце розгляду справи призводить до порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбачених ст. 268 КУпАП та має ознаки формального розгляду справи через можливість допущення особою уповноваженою на розгляд справи процедури такого розгляду.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічного висновку щодо застосування судом принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення також дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позов слід задовольнити.

В частині розподілу судових витрат, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачем не заявлено.

Керуючись ст. ст. 7, 210-1, 251, 258, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 49 від 12 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Суддя