Справа № 160/14368/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що їй було проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017 року з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу 1%, в результаті чого розмір пенсії позивачки був зменшений. Обмеження мали діяти до 31.12.2017, однак пенсійний орган не зняв обмеження. Позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у урахуванням коефіцієнту страхового стажу 1,35%, який був застосований при призначенні пенсії. Однак відповідачем було прийняте рішення та повідомлено, що пенсія призначена та виплачується у відповідності до чинного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 27.07.2007 року та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ.
З 30.10.2017 на підставі особистої заяви позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
Суд встановив, що 26.03.2025р. позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_1 , із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням даних у пенсійній справі.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 19 від 03 квітня 2025 року позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії, та зазначено, що згідно пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону (із змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі-Порядок) заява про призначення (перерахунок) пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні до сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням електронного підпису. Щодо величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% була передбачена Законом України №2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсій, прийнятим 3 жовтня 2017 року. Цей Закон вніс зміни до ст. 25 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, встановивши величину оцінки одного року стажу на рівні 1%. Оскільки заявницею до заяви про перерахунок пенсії не було додано документи, на підставі яких можливо провести перерахунок пенсії, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в заявленому перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Спір у цій справі виник щодо застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу, на думку ПФУ він має становит 1%, тоді як позивачка вважає, що 1,35%.

Вказане питання регламентується пунктами 4-3, 4-4 Прикінцевих положень закону № 1058.

Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.

Отже, за зімстом наведених норм, визначення питання щодо застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, або 1,35% залежить від того, коли призначена пенсія відповідно до Закону № 1058: якщо до 11.10.2017 р. (набрання чинності законом № 2148) - застосовується 1%, якщо після - то 1,35%.

Суд встановив, що позивачу призначено пенсію за віком на підставі Закону № 1058 з 30.10.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2148. Це означає, що в силу положень пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV при призначенні пенсії мала бути застосована величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що положення абз. 1 п. 4-4 Прикінцевих положень Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV поширюються на правовідносини щодо визначення розміру пенсії за віком при призначенні, оскільки у цій нормі зазначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а тому відповідач при обчисленні розміру призначеної пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% .

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, а тому відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку є протиправною, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачці із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З огляду на викладене, а також із метою ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що з 30.10.2017 на підставі особистої заяви Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

З цього приводу суд зазначає, що слово "перехід", застосоване ПФУ необгрунтовано, оскільки до 30.10.2017 отримавала пенсію за іншим законом, а тому відбулось нове призначення пенсії, а не перехід.

Так, у справі, яка розглядається суд встановив, що з 27.07.2007 року позивачка отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, як працівнику охорони здоров`я, згідно з Законом № 1788 (ст. 55).

Пунктом «е» ст. 55 ЗУ 1788 (у редакції, чинній на час першого призначення пенсії) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров`я.

Тобто, перше призначення пенсії позивачу у 2007 році відбулось згідно з Законом № 1788, друге призначення пенсії у 2017 році - вже згідно з іншим законом, а саме ЗУ № 1058, тобто мав місце не перехід з одного виду пенсії на інший, в межах одного закону, а призначення іншої пенсії за іншим законом.

Суд також зазначає, що використання при першому призначенні пенсії Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не спростовує того факту, що пенсію призначено з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та на підставі саме цього закону.

Так, пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, призначаючи позивачу пенсію у 2013 році відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ПФУ фактично, згідно з пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначив пенсію з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, статтею 2 Закону № 1788 передбачено такі види державних пенсій:

трудові пенсії:

за віком;

по інвалідності;

в разі втрати годувальника;

за вислугу років.

Натомість статтею 9 Закону № 1058 передбачено такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років, яку отримував з 2007 року позивач, передбачений лише Законом № 1788, тому суд дійшов висновку, що саме за цим законом була вперше призначена пенсія позивачу.

Проте, в протоколі призначення нової пенсії ПФУ вказало про перехід з одного виду пенсії на інший вид.

Суд вважає, що такі висновки відповідача помилковими, оскільки в цьому випадку мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про наявність у позивача права у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачці із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Суд звертає увагу, що сама по собі наявність у пенсійній справі формулювання «перехід» ще не свідчить про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 IV, оскільки фактично відбулося нове призначення іншого виду пенсії за іншим законом. Це підтверджується відсутністю в Законі № 1058 IV такого виду, як «пенсія за вислугу років», а також нормою пункту 2 1 Прикінцевих положень, яка чітко розмежовує правові підстави призначення таких пенсій за Законом № 1788.

Отже, рішення Головного управління ПФУ від 03.04.2025 р. є протиправним, оскільки порушує гарантії позивачки та права, які підлягали застосуванню при первинному призначенні її пенсії за віком у 2017 році. Відмова в перерахунку фактично позбавила позивачку частини належних їй виплат.

Щодо посилання відповідача на справу Верховного Суду від 08.04.2024р. №580/6509/23 то суд зазначає, що у вказаній справі з 24 квітня 2017 року позивачка перебувала на обліку та отримувала пенсію за віком, що призначена згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV.

Однак, у цій справі позивачку з 30.10.2017 на переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Отже, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 08.04.2024 р. у справі № 580/6509/23, а так само у справах 822/3781/17, 640/1143/20, 200/1087/20-а, не може бути враховане як аналогічне рішення, оскільки обставини цих справ відрізняються, а відповідач не обгрунтував, в чому подібність правівідносин.

Щодо доводів відповідача, що згідно зі статтею 25 ЗУ № 1058 застосовується 1% величина оцінки одного року страхового стажу суд зазанчає, що вказана норма є загальною, а спеціальною нормою у спірних правовідносинах є абзац перший пункту 4-4 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058, який застосовується з 1 жовтня 2017 року та згідно з яким виокремлено період - з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, при призначенні пенсії у цей період застосовується середня заробітна плата із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу саме в розмірі 1,35 %.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Степана Бандери, 43, м.Суми, 40009, код ЄДРПОУ 2118013) про визнання дій протиправними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 19 від 03 квітня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 26.03.2025 р., із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко