Справа № 380/5269/25
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання зупинення апеляційного провадження

18 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/5269/25 пров. № А/857/20888/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя -Заверухи О. Б.
суддів -Гінди О. М.
Ніколіна В. В.
розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зупинення апеляційного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо обмеження пенсії максимальним її розміром, шляхом застосування з 01.01.2025 обрахунку та виплати положень статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а також понижуючих коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 та виплати з 01.01.2025 у зменшеному розмірі; зобов`язати з 01.01.2025 скасувати понижуючі коефіцієнти до обрахування та виплати пенсії та повернути йому розмір до попереднього рівня, фактичного нарахування в повному обсязі, без будь-яких обмежень максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2025 року із застосуванням обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2025 року без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням фактично проведених виплат.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку.

Одночасно з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення апеляційного провадження в адміністративній справі № 380/7574/25 на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України до часу набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. у справі № 320/2229/25.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. відкрито провадження у справі № 320/2229/25 щодо визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025 р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та які перевищують 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідних коефіцієнтів. Вважає, що рішення за результатами розгляду адміністративної справи № 320/2229/25 може вплинути на наслідки розгляду справи № 380/5269/25, оскільки предмет спору у вказаній справі безпосередньо стосується правовідносин, з приводу яких позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду. Тобто, предмет судового розгляду у справі № 380/5269/25 пов`язаний з результом розгляду адміністративної справи № 320/2229/25.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та заявлене клопотання в межах наведених у ньому доводів, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про зупинення апеляційного провадження не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі наведено у ст.236 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

З огляду на зазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

У свою чергу, об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, які мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що п.3 ч.1 ст.236 КАС України містить застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як з`ясовано апеляційним судом, у розглядуваній справі предметом оскарження є дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо застосування передбаченого п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025 р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» обмеження розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, колегією суддів установлено, що у межах справи № 320/2229/25 оскаржуються окремі положення постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», яка є нормативно-правовим актом.

На цей час ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. відкрито провадження у справі № 320/2229/25 щодо визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абз.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 р. «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині застосування до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та які перевищують 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідних коефіцієнтів.

За наслідками аналізу змісту ст. 236 КАС України у поєднанні із обґрунтуваннями клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, колегія суддів зауважує, що учасником справи у вказаному зверненні достатніх підстав для застосування, передбаченого приписами чинного процесуального законодавства, інституту «зупинення провадження у справі» не наведено, як і не зазначено, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 320/2229/25.

З огляду на означене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зупинення провадження по справі № 380/5269/25 належним чином не обґрунтоване, а тому законодавчо передбачених підстав для його задоволення немає.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно положень ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25, у випадку набрання ним законної сили, не вплине на вирішення розглядуваної справи, оскільки не має ретроактивної дії.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25, оскільки як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час норми законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, є чинними, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у межах даної справи.

З наведених міркувань колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого клопотання, через що в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.190, ч.4 ст.229, п.4 ч.1 ст.236, ст.311, ч.2 ст.321, ст.ст.325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зупинення апеляційного провадження в адміністративній справі № 380/5269/25 до часу набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду в справі № 320/2229/25, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін