Справа № 420/3014/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3014/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,,

встановив:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач в/ч НОМЕР_1 ), у якому, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 12.05.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 року по 12.05.2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України.

Як встановлено судом, 14.02.2025 року судом зареєстровано від відповідача клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском 3-місячного строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №248, ОСОБА_1 , з 29.08.2023 року було виключено із списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення військової частини. Відтак, порушення прав Позивача відбулось вже під час дії нової редакції ч.2 ст.233 КЗпП. Незважаючи на те, що на Позивача розповсюджується встановлений цією частиною тримісячний строк звернення до суду, який рахується з дня закінчення в Україні карантину, що в повній мірі кореспондується із ч. 2 ст. 233 КЗпПУ, даний позов подано Позивачем 29.01.2025 р. із порушенням строків звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та або наявність підстав для його пропуску, суд вказує наступне.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, спір у цій справі виник у зв`язку із протиправною, на думку представника позивача, бездіяльністю відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткових виплат за період з з 30.01.2020 року по 12.05.2023 року у зменшеному розмірі.

Разом з тим, питання перевірки дотримання позивачем строку звернення до суду стосується періоду з 19.07.2022 р по 12.05.2023 р., який регулюється частиною першою статті 233 КЗпП України у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з позовом, в частині позовних вимог, які стосуються вказаного спірного періоду.

Так, за змістом частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Суд зауважує, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це установлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день установити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, на переконання суду початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини першої статті 233 КЗпП України (у чинній редакції), слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, зокрема, це може бути день вручення розрахункового листа, довідки про нараховані та виплачені суми тощо.

Такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, постановленій у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду.

В подальшому даний висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду підтриманий Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 квітня 2025 року по справі № 260/1955/24, від 24 червня 2025 року по справі № 480/10675/24 тощо.

Як вбачається з наявного у справі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2023 №248, ОСОБА_1 , з 29.08.2023 року було виключено із списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення.

При цьому, відповідачем разом з відзивом надані Картки особового рахунку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2020-2023 роки, які містять інформацію про фактичне нараховане та виплачене Позивачу грошове забезпечення з повним переліком усіх складових грошового забезпечення, як основних, так і додаткових, на день виключення його зі списків особового складу.

Водночас Відповідачем не надано доказів, що вказані Картки особового рахунку позивач отримав в день виключення його зі списків особового складу або в інший день, який би вважався початком обчислення строку звернення до суду.

Враховуючи встановлені обставини справи та вказані правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин відповідачем не доведено вручення позивачу довідок про нараховані та виплачені суми, в день його виключення його зі списків особового складу, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 4, 122, 123, 183, 243, 248, 250 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду.

Копію ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на неї включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна