Справа № 420/9674/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9674/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за віком згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021, 2022, 2023 роки.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.09.2024 року на умовах та порядку, передбаченому частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, - за 2021 - 2023 роки (13559,41 грн.), з урахуванням вже виплачених коштів.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивача вказує, що з 23 грудня 2014 року їй було призначено пенсію за вислугу років згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але у зв`язку із працевлаштуванням з 26 грудня 2014 року на посаду вчителя математики та фізики, нарахування пенсії було припинено. 19 вересня 2024 року в зв`язку з досягнення пенсійного віку на загальних підставах позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, на думку позивача, під час призначення їй вказаної пенсії ГУ ПФУ неправомірно врахований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, збільшений на коефіцієнти підвищення (7994,47 гривень), замість середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2021 - 2023 роки (13559,41 грн.), що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

18.04.2025 року судом зареєстровано від відповідача відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що первинно, пенсію Позивачу призначено з 23.12.2014 за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058, виплата якої була припинена з 26.12.2014 у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, що дає право на пенсію за вислугу років. В подальшому, за заявою Позивача від 19.09.2024 її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. При переведенні Позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнти підвищення, визначені постановами Кабінету Міністрів України - 7994,47 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796). Позивача, переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 з 19.09.2024. При індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,26070 за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2024 та коефіцієнті страхового стажу 0,42833 за 42 роки 10 місяці 15 днів трудової діяльності (зараховані всі періоди), розмір пенсії за віком з 19.09.2024 склав 4445,86 грн, з 01.03.2025 4942,31 грн, у тому числі: 4813,43 грн основний розмір пенсії (8913,83 грн х 1,26070 х 0,42833); 128,88 грн доплата за понаднормовий стаж (1074,00 грн х 12%).

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 з 23 грудня 2014 року було призначено пенсію за вислугу років згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ ( далі Закон № 1788) як працівнику освіти.

19.09.2024 року в зв`язку з досягнення пенсійного віку позивач звернулась до ГУ ПФУ з заявою за № 780 про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

26.09.2024 рішенням Берисласького ОУ ПФУ № 77 про перерахунок ( перехід з виду на вид) пенсії ОСОБА_1 з 19.09.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2980,00 грн.

03.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком.

31.03.2025 року ГУ ПФУ листом № 2446-1679/К-02/8-2100/25 на заяву ОСОБА_1 повідомило, що первинно пенсію призначено з 23.12.2014 за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон). 19.09.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою про переведення на інший вид пенсії. Враховуючи норми чинного законодавства України, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, збільшений на коефіцієнти підвищення, визначені постановами Кабінету Міністрів України - 7994,47 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796). Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначено з урахуванням Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124. Застосувати при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023 роки), що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком, підстав немає.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо застосування середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки при обчисленні пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі по тексту - Закон № 1058-ІУ), яким визначено, зокрема

- за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина перша статті 9 Закону №1058-ІV);

- особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. ( стаття 10 Закону № 1058-ІУ);

- заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. ( частина друга статті 40 Закону №1058-IV);

- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. ( частина 3 ст. 45 Закону № 1058-ІУ).

- до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років. ( пункти 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV)

VI. Оцінка суду.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалам справи, позивачу первинно 23.12.2014 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту « е» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII ( далі Закон № 1788-XII), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Так, пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII передбачено право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Статтею 7 Закону № 1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як вбачається з рішення ОУ ПФУ № 77 від 26.09.2024 2025 ОСОБА_1 з 19.09.2024 р. перераховано пенсію у зв`язку з переведенням пенсії за вислугу років, призначену за нормами Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, на пенсію за віком відповідно до України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ.

Відтак, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №577/2576/17), Верховного Суду у постанові від 31 липня 2019 року (справа №720/208/17), від 16 червня 2020 року у справі № 127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі № 263/6611/17.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що при обчисленні пенсії позивача внаслідок переведення з одного виду пенсії на інший відповідач протиправно не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону № 1058-ІV, а тому наявні підстави для визнання таку бездіяльність протиправною.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. ( частина 2 статті 9 КАС України)

Враховуючи встановлені судом обставин справи, беручи до уваги релевантну практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, суд керуючись ст. 9 КАС України дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії за віком та зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком з 19.09.2024 року на умовах та порядку, передбаченому частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, тобто за 2021-2023 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

При цьому, суд зауважує, що під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.

Оскільки відмова ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за віком є фактично дією, а не бездіяльністю відповідача, тому на переконання суду, у цій частині позову позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. (ч.8 ст.139 КАС України).

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн., що підтверджується платіжною квитанцією № 0.0..1 від 01.04.2025 р.

Оскільки спір виник внаслідок бездіяльності відповідача, визнаної за результатом розгляду даної справи протиправною, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 19.09.2024 року на умовах та порядку, передбаченому частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, тобто за 2021-2023 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна