Справа № 610/478/25
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/478/25

№ 2-а/610/52/2025

17 листопада 2025 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: Стригуненка В.М.

за участю

секретаря: Ворони І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Позивач просить: визнати протиправними дії поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Демченка Євгенія Андрійовича про притягнення 12.02.2025 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії ЕНА № 4062454 від 12.02.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення, як незаконну та необґрунтовану, та таку, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що 12.02.2025 поліцейським було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Позивач обвинувачується у тому, що він, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР. Позивач не погоджується з вказаною постановою та вважає себе невинним, оскільки не порушував ПДР, а у інспектора під час складання оскаржуваної постанови були відсутні будь-які докази цього. Посилається на те, що на адвокатський запит було надано відеозаписи: перший відеозапис з 21.10.53 по 21.11.23, другий відеозапис з 21.10.21 по 21.10.52, однак відеозапису за період часу начебто вчинення ним порушення, як вказано у постанові 21.10.21, надано не було. Крім того, на одному з наданих відеозаписів неможливо зробити висновок про державний номерний знак автомобіля, а на іншому - можна побачити, що автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений інспектором, але цей автомобіль здійснював проїзд перехрестя на увімкнену додаткову секцію світлофора (а.с. 2-4).

24.06.2025 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що автомобіль, яким керував позивач, був зупинений на законних підставах, поліцейський підійшов до водія, представився та пояснив підстави застосування ним превентивних заходів. Позивачу в повному обсязі були роз`яснені його права. За результатами розгляду справи поліцейським був встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважає, що оскаржувана постанова була винесена у відповідності до норм чинного законодавства. Вчинення позивачем протиправного діяння підтверджується відеоматеріалами, посилання на які зазначено в оскаржуваній постанові. Зазначив, що аргументи позивача за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини (а.с. 17-23).

Позивач просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 45).

Для розгляду справи представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 43), причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи, тому суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Демченка Євгенія Андрійовича серії ЕНА № 4062454 від 12.02.2025 на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він: «12.02.2025 о 21.10.06 год в м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 56/58 водій, керуючи ТЗ автомобілем RENAULT MEGANЕ реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 "з" ПДР порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку» (а.с. 10).

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, в якій підпис позивача відсутній.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль RENAULT MEGANЕ реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п. 1.1 ПДР). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР).

Відповідно до пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із здійсненням проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відбулося через порушення ним п. 8.7.3 "з" ПДР.

Згідно з п. 8.7 ПДР світлофори, призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Відповідно до п. 8.7.2 ПДР світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.

Підпунктами «а», «б», «в» встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

За приписами п. 8.7.3 "з" ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (далі - Інструкція № 1395).

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частиною 2 статті 122 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Положеннями ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В оскаржуваній постанові згідно з вимогами ч. 3 ст. 283 КУпАП міститься посилання на засоби, якими було здійснено фіксування правопорушення, а саме у п. 7 зазначено, що до постанови додаються відео реєстратор Xiaomi 70mai, бодікамера 471153.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Відповідачем на CD-R диску було надано два відеофайли з відео з реєстратора Xiaomi 70mai (відео 6961 та відео 6963) та один відеофайл з бодікамери 471153, що відповідно до пункту 7 оскаржуваної постанови додаються до оскаржуваної постанови, тому в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по цій справі.

Такі ж відеозаписи з відео з реєстратора Xiaomi 70 mai були надані позивачем разом з позовом.

Із наданих відеозаписів встановлено, що під час патрулювання вулиць працівниками патрульної поліції в темну пору доби на перехресті вулиць виявлено автомобіль, який здійснив поворот наліво на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, який забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою, яка загорілася, коли вказаний автомобіль вже переїхав перехрестя. Після чого патрульні на службовому автомобілі одразу прослідували за вказаним автомобілем, який зупинили після повороту ним наліво ще на одному перехресті, але вже на ввімкнений сигнал додаткової секції світлофору (відео 6963). Водієм вказаного автомобіля RENAULT MEGANЕ реєстраційний номер НОМЕР_1 виявився позивач, який заперечував вчинення ним вказаного правопорушення, про яке йому повідомив інспектор поліції. На відео видно, що поліцейські роз`яснили позивачу його права та провели розгляд справи.

Позивачу інкримінують вчинення адміністративного правопорушення, яке було зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi 70 mai (відео 6961).

Крім того, з вказаного відеозапису 6961 вбачається, що перед тим, як автомобіль, під керуванням позивача, почав здійснювати маневр повороту, поруч на проїжджій частині зліва зупинився інший транспортний засіб з ввімкненим сигналом лівого повороту, який в цей момент рух на ліво не здійснював, чекаючи, коли ввімкнеться стрілка на ліво, яка дозволить йому рухатися далі у цьому напрямку.

Позивач у своєму позові посилався на невідповідність часу на наданих відеозаписах та в оскаржуваній постанові.

Так дійсно, на відеозапису з відео реєстратора (відео 6961) зафіксовано, що транспортний засіб позивача здійснив поворот наліво 12.02.2025 о 21.10.25 год на вимкнену додаткову секцію світлофора, що забороняє рух у напрямку, а в оскаржуваній постанові зазначено, що адміністративне правопорушення було вчинено 12.02.2025 о 21.10.06 год.

Проте незначна похибка часу не є суттєвою та не спростовує існування події, вказаної в постанові, та, на переконання суду, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, за наявності очевидних доказів вчинення позивачем інкримінованого в ній правопорушення.

Тим більш, дані, що містяться на відеозаписах, відповідають обставинам справи, зазначеним в оскаржуваній постанові.

Тобто, позивач, керуючи власним транспортним засобом RENAULT MEGANЕ реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав на перехресті на ліво на вимкнену додаткову секцію світлофора, яка забороняє рух у вказаному напрямку.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 "з" ПДР підтверджено сукупністю належних і допустимих доказів.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому зазначеними вище приписами законодавства спрощеному порядку.

При цьому позивач не посилався на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів, підтверджуючих обґрунтування позовних вимог, позивачем разом з позовною заявою не було надано, на противагу чому, стороною відповідача було надано матеріали, які підтверджують порушення позивачем інкримінованого пункту ПДР, сумнівів у достовірності яких немає. При цьому, посилання позивача на невідповідність часу, на переконання суду є недостатнім та жодним чином не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, в даних правовідносинах зі сторони позивача в обґрунтування надано лише пояснення, що ґрунтується на суб`єктивному не сприйнятті вчинення вказаного правопорушення, а зі сторони відповідача - відеозаписи, на яких ідентифіковано та чітко зафіксовано, що позивач проїхав на перехресті на ліво на вимкнену додаткову секцію світлофора, яка забороняє рух у вказаному напрямку.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адмінвідповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, оцінюючи аргументи позивача щодо неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 не ґрунтуються на належних доказах, нічим не підтверджується і спрямовані на спробу ухилитись від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, факт наявності якого, не викликає у суду жодних сумнівів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Розподіл судових витрат по справі, а саме сплаченого судового збору, здійснити відповідно до ст. 139 КАС України, поклавши ї на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 77, 139, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Постанову інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Демченка Євгенія Андрійовича серії ЕНА № 4062454 від 12.02.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 510 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Суддя Стригуненко В.М.