Справа № 320/1846/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року справа №320/1846/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БВ ЛІСНА» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БВ ЛІСНА» (далі позивач та/або ТОВ «БВ ЛІСНА») з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач та/або контролюючий орган)та просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506 є протиправним та підлягає скасуванню внаслідок порушення посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області порядку призначення та проведення перевірки, встановленого Податковим кодексом України. На переконання позивача, перевірка проведена без наявності на те підстав з порушенням положень пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України; в порушення приписів пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України до початку проведення перевірки посадові особи відповідача не пред`явили копію наказу на проведення перевірки та направлень на проведення перевірки; в порушення пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт перевірки на місці проведення перевірки не складався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.02.2020 справу передано судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 (суддя Харченко С.В.) відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14.05.2020 від Головного управління ДПС у Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує, що перевірка ТОВ «БВ ЛІСНА» призначена та проведена з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а позивач не заперечує наявність виявлених порушень. Головне управління ДПС у Київській області зазначає, що представник ТОВ «БВ ЛІСНА» відмовився від отримання копії наказу на проведення перевірки та направлень, що підтверджується відповідними актами від 25.09.2019.

16.07.2020 до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив. ТОВ «БВ ЛІСНА» заперечує проти доводів відповідача та вказує на необґрунтованість останніх. Наголошує, що посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області порушений порядок призначення та проведення фактичної перевірки, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатом проведення такої перевірки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_1 ) від 04.03.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_1 ) від 31.08.2021 вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

04.03.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 прийнято адміністративну справу №320/1846/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О та вирішено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

07.06.2024 до Київського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доводами, аналогічними тим, що викладені у відзиві на позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області від 14.05.2020. Крім того, у відзиві на позовну заяву викладена заява про заміну відповідача у справі: з Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код: 43141377) на Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (ідентифікаційний код ВП: 44096797). Також у відзиві на позовну заяву викладене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю представника відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 замінено відповідача у даній справі Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377) на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код ВП 44096797).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ТОВ «БВ ЛІСНА» (ідентифікаційний код: 32786280, місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, будинок 1, місто Бровари, Броварський район, Київська область, 07400) зареєстроване як юридична особа 22.12.2003.

Наказом Головного управління ДПС у Київській області від 30.08.2019 №13, на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, призначена фактична перевірка ресторану на базі відпочинку «Лісна» за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Глібівка, урочище «Зелений Бір-7».

24.09.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області видані направлення на перевірку №0357 та №0358.

За результатом проведення фактичної перевірки, посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складений акт від 25.09.2019 №0172/1036/05/32786280, яким встановлені порушення ТОВ «БВ ЛІСНА» статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Також 25.09.2019 посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складені акти відмови від підписання розписки про ознайомлення з направленням на проведення перевірки та відмови від підписання матеріалів перевірки.

04.11.2019 Головне управління ДПС у Київській області прийняло податкове повідомлення-рішення №000509506, яким до ТОВ «БВ ЛІСНА» застосовано штраф у розмірі 17 000 гривень.

20.11.20219 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506, де вказує на порушення порядку призначення на проведення фактичної перевірки.

Рішенням від 23.01.2020 №2862/6/99-00-08-05-06-06 Державна податкова служба України залишила без задоволення скаргу ТОВ «БВ ЛІСНА» на податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506.

Вважаючи, що у межах спірних правовідносин наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України однією з обов`язкових умов для початку проведення фактичної перевірки встановлює пред`явлення платнику податків копії наказу про проведення перевірки. Також визначено вимоги до такого наказу, а саме він має містити: дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації «яка свідчить про можливі порушення» дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а, від 12.10.2021 у справі № 120/5229/20-а, від 11.07.2022 у справі №120/5728/20-а, від 21.12.2022 у справі №500/1331/21, від 05.07.2023 у справі №460/2663/22, від 17.08.2023 у справі №160/15431/21, від 27.11.2023 у справі №420/11790/22 зазначав, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо змісту наказу про проведення перевірки.

У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення.

У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень, суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Так, у наказі Головного управління ДПС у Київській області від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок» не визначено реквізити документа, який слугував фактичною підставою для призначення перевірки і містить інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Відповідач під час судового розгляду також не надав копію документа, який слугував фактичною підставою для призначення перевірки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що положення пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлюють, крім інших, дві альтернативні підстави для призначення фактичної перевірки:

підпункт 80.2.2 наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

підпункт 80.2.5 наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема: щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Натомість, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначає інший перелік сфер податкового контролю, а саме: виробництво, облік, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вбачається зі змісту наказу Головного управління ДПС у Київській області від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок», останній прийнятий на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а саме наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливість порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Натомість, як вбачається зі змісту акта від 25.09.2019 №0172/1036/05/32786280, фактична перевірка ТОВ «БВ ЛІСНА» проводилась щодо дотримання вимог статті 15 Закону України ««Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме зберігання алкогольних напоїв.

Суд звертає увагу на те, що фактична перевірки дотримання платником податків вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме зберігання алкогольних напоїв, виходить за межі підстав перевірки, визначених у підпункті 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

При цьому, дотримання платником податків вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме зберігання алкогольних напоїв, включене у перелік сфер податкового контролю, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що посадові особи Головного управління ДПС у Київській області вийшли за межі предмета перевірки, визначеного у наказі від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок».

Суд вважає, що недотримання відповідачем меж предмета фактичної перевірки, визначених у наказі від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок», є істотним порушенням норм податкового законодавства України, оскільки у випадку проведення перевірки у межах сфер податкового контролю, визначених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, відповідачем не досліджувалось би питання дотримання ТОВ «БВ ЛІСНА» вимог статті 15 Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Також суд звертає увагу на те, що пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначає, що наказ про проведення перевірки має містити, крім іншого: найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться.

Як вбачається зі змісту витягу з додатку до наказу від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок», у полі «Назва суб`єкта (об`єкт) господарювання вказано ресторан на базі відпочинку «ЛІСНА»; у полі «Код ЄДРПОУ (ДРФО)» - відсутня інформація.

Аналогічна інформація викладена у направленнях га перевірку від 24.09.2019 №0357 та №0358.

Отже, судом встановлено, що зі змісту наказу від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок» та направлень від 24.09.2019 №0957 та №0358 неможливо ідентифікувати платника податків, господарська діяльність якого мала б бути перевірена.

Загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі № 808/4140/15, від 2501.2019 у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів. Технічні помилки не є істотними недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Проте, враховуючи, що судом встановлена відсутність в наказі від 30.08.2019 №13 «Про проведення фактичних перевірок» визначення суб`єкта господарювання, який підлягає перевірці, що не дає можливості ідентифікувати суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектованим, останнє є істотним недоліком у оформленні наказу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №803/1171/17 та від 01.06.2022 у справі №520/7331/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 викладено висновки, відповідно до яких неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Застосування таких висновків Великої Палати Верховного Суду знайшло своє відображення у низці постанов Верховного Суду, зокрема: від 29.11.2021 року у справі №280/1367/20; від 01.12.2021 у справі №400/1646/20; від 06.07.2022 у справі №815/5551/14, від 24.04.2023 у справі №560/2210/19, від 22.02.2022 у справі №420/12859/21, від 15.04.2022 у справі №160/5267/21, від 27.04.2022 у справі №140/1846/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 28.12.2022 у справі №160/14248/21, від 28.12.2022 у справі №420/22374/21, від 23.02.2023 у справі №160/20112/21, від 23.02.2023 у справі №600/1402/22-а.

Так, у постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 викладений правовий висновок, згідно з яким, при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення. Таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу. Якщо ж суд визнає, що встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, необхідність перевірки суті конкретного порушення як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання відсутня.

Отже, внаслідок встановлення істотних недоліків під час призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ «БВ ЛІСНА» (зокрема, виходу відповідача за межі перевірки, визначені підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, та неможливість ідентифікації у наказі від 30.08.2019 №13 суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектованим), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд визнає, що встановлені обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення та, як наслідок, не вбачає необхідності здійснювати перевірку суті конкретного порушення, як підстави для нарахування штрафних санкцій.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення фактичної перевірки у частині пред`явлення копії наказу про призначення перевірки та направлень на перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2019 посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складені акти відмови від підписання розписки про ознайомлення з направленням на проведення перевірки та відмови від підписання матеріалів перевірки.

Вказані докази спростовують твердження позивача про те, що посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області не пред`являлись копія наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ «БВ ЛІСНА» за подання позову сплатило судовий збір у розмірі 2 102 гривень, що підтверджується квитанцією 25.02.2020 №ПН1012404.

Враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, сума судового збору у розмірі 2 102 гривень підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «БВ ЛІСНА» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 №000509506, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВ ЛІСНА» (ідентифікаційний код: 32786280, місцезнаходження: вулиця Січових Стрільців, будинок 1, місто Бровари, Броварський район, Київська область, 07400) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код ВП: 44096797, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5-А, місто Київ, 03151).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.