Справа № 460/18443/25
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2025 року м. Рівне №460/18443/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання О.В.Драної; представника позивача не прибув; представника відповідача Т.П.Думи; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан», про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі Позивач) до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову начальника Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Думи Т.П. від 29.09.2025 у виконавчому провадженні №76331095 «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника».

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що Начальником Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 29.09.2025 ВП №76331095 якою постановлено: звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ТОВ «Компанія Барбакан»; здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яке складає 33388,41 грн, у тому числі виконавчий збір / основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Таке рішення Позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки: постанова винесена під час дії прямого законодавчого мораторію на звернення стягнення на заробітну плату під час діє воєнного стану; Постанова від 29.09.2025 не містить жодного обґрунтування наявності умов, визначених частиною першою статті 68 Закону №1404-VIII та частиною другою статті 68 Закону №1404-VIII; в Постанові від 29.09.2025 міститься посилання на виконавчий документ вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму в розмірі 30080,38 грн, тоді як листом від 24.01.2025 повідомлено про іншу вимогу від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму 7708,36 грн, а вказане свідчить про необґрунтованість оскаржуваної Постанови від 29.09.2025, як акта індивідуальної дії; Відповідачем порушено вимоги статті 70 Закону №1404-VIII щодо розміру відрахувань і координації кількох проваджень: норма встановлює розміри відрахувань 20% за одним виконавчим документом і до 50% за кількома; з відповіді Відповідача слідує, що відносно Позивача виконується кілька виконавчих документів дві Вимоги про стягнення боргу, а в Постанові від 29.09.2025 без урахування усіх інших стягнень встановлено фіксовані 20%. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень Відповідача.

Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є законним та правомірним, оскільки на час його винесення мораторій на стягнення не діяв; помилка у зазначенні дати виконавчого документа була допущена не в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025, а в листі виконавчого органу від 24.01.2025; оскаржуваною Постановою від 29.09.2025 визначено до стягнення (утримання) із заробітної плати боржника (Позивача) 20%, що стосується виконання виконавчого документа - Вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму стягнення у розмірі 30080,38 грн, а за іншим виконавчим документом Вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 09.02.2021 №Ф-18086-У на суму 7708,36 грн також визначено 20% стягнення (утримання); тобто, сума відрахувань (утримань) із заробітної плати Позивача становить 40%, що не перевищує 50%. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, з врахуванням особливостей провадження у категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287 КАС України), у відкритому судовому засіданні на 30.10.2025; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» (вулиця Кривоноса, 32, місто Острог, Рівненська область, 35800; ).

Ухвалою суду від 30.10.2025, постановленою без оформлення окремого документа, судове засідання відкладене на 11.11.2025.

Ухвалою суду від 11.11.2025, постановленою без оформлення окремого документа, судове засідання відкладене на 20.11.2025 за клопотанням Позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.11.2025 не прибув та не повідомив суд про причини неявки.

Ухвалою суду від 20.11.2025, постановленою без оформлення окремого документа, вирішено продовжити розгляд справи за відсутності Позивача.

Представник Відповідача, який брав участь у судовому засіданні 20.11.2025 в режимі ВКЗ, заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити Позивачу у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 20.11.2025 після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення 20.11.2025 о 12 год 30 хв.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Начальником Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 29.09.2025 ВП №76331095 (далі Постанова від 29.09.2025), якою:

постановлено: звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у ТОВ «Компанія Барбакан»; здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яке складає 33388,41 грн, у тому числі виконавчий збір / основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій;

зобов`язано: підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу підприємця, які здійснюють відрахування із доходів боржника: здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено до 10 числі місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення; щомісяця надсилати звіт про здійснені дії; у разі припинення відрахування повідомити виконавця (а.с. 7).

У Постанові від 29.09.2025 зазначено реквізити виконавчого документа: вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17; сума заборгованості 30080,38 грн.

Листом №1135 від 24.01.2025 Відповідач повідомив заявника про те, що у виконавчому органі перебувають виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 :

АСВП №76331095 за вимогою Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму 7708,36 грн;

АСВП №76331447 за вимогою Головного управління ДПС у Рівненській області від 09.02.2021 №Ф-18086-17 на суму 30080,38 грн;

АСВП №61434289 за постановою Управління патрульної поліції в Рівненській області на суму 850,00 грн;

АСВП №53946766 за виконавчим листом Рівненського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 №817/2348/16 на суму 510,00 грн.

Предметом спору в межах даної адміністративної справи є Постанова від 29.09.2025, яку Позивач вважає протиправною та просить скасувати.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Постанови від 29.09.2025, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 68 Закону №1404-VIII, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За правилами статті 69 Закону №1404-VIII, підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Відповідно до статті 70 Закону №1404-VIII, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Припис абзацу четвертого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023 З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Припис абзацу п`ятого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023 За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Щодо дії прямого законодавчого мораторію на звернення стягнення на заробітну плату під час діє воєнного стану, на який посилається Позивач, як на підставу для визнання протиправною оскаржуваної Постанови від 29.09.2025, суд зазначає таке.

Позивач зазначає, що на час винесення оскаржуваної Постанови від 29.09.2025 діяв мораторій на звернення стягнення на заробітну плату відповідно до Закону №2129-IX від 15.03.2022.

Суд відхиляє такі доводи Позивача, з огляду на наступне.

Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII доповнено пунктом 10-2 згідно із Законом №2129-IX від 15.03.2022: тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

У подальшому, пункт 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII викладений з урахуванням змін: згідно із Законами № 2455-IX від 27.07.2022, №2456-IX від 27.07.2022, № 2468-IX від 28.07.2022; в редакції Закону № 3048-IX від 11.04.2023.

Станом на дату винесення оскаржуваної Постанови від 29.09.2025 пункт 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII містить припис: тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Тобто, з прийняттям Закону №3048-IX від 11.04.2023 заборона на звернення стягнення на заробітну плату відсутня.

Позивач зазначає, що оскаржувана Постанова від 29.09.2025 є протиправною, оскільки така не містить жодного обґрунтування наявності умов, визначених частиною першою статті 68 Закону №1404-VIII та частиною другою статті 68 Закону №1404-VIII.

Щодо таких доводів Позивача суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону №1404-VIII, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини другої статті 68 Закону №1404-VIII, за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже, виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника у випадках (кожен з них є самостійним):

(1) за письмовою заявою стягувача;

(2) за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX установлено, що з 1 січня 2025 року мінімальна заробітна плата становить: у місячному розмірі - 8000 гривень; у погодинному розмірі - 48 гривень.

Оскаржувана Постанова від 29.09.2025 стосується звернення стягнення на заробітну плату щодо виконання виконавчого документа вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області на суму 30080,38 грн; сума заборгованості за виконавчим провадженням 33388,41 грн (з урахуванням виконавчого збору / витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій).

Тобто, ані сума в розмірі 30080,38 грн, ані сума в розмірі 33388,41 грн не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати 40000,00 грн (8000,00 грн х 5).

Окрім цього, в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують відсутність майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум Витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 46).

Тому, Відповідач мав правові підстави для винесення оскаржуваної Постанови від 29.09.2025 в порядку частини другої статті 68 Закону №1404-VIII.

Позивач зазначає, що в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025 міститься посилання на виконавчий документ вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму в розмірі 30080,38 грн, тоді як листом від 24.01.2025 повідомлено про іншу вимогу від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму 7708,36 грн. Вказане свідчить про необґрунтованість оскаржуваної Постанови від 29.09.2025, як акта індивідуальної дії.

Суд відхиляє такі доводи Позивача та зазначає наступне.

Так, в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025 зазначено реквізити виконавчого документа: вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17; сума заборгованості 30080,38 грн.

Оскаржувана Постанова від 29.09.2025 винесена в межах виконавчого провадження №76331095, яке відкрито відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2024 (а.с. 44).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2024 ВП №76331095 стосувалася виконання виконавчого документа Вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17; сума заборгованості 30080,38 грн.

В матеріалах справи міститься Вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму стягнення у розмірі 30080,38 грн (а.с. 41).

Тобто, і в Постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2024 ВП №76331095, і в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025 вірно зазначені реквізити виконавчого документа Вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму стягнення у розмірі 30080,38 грн.

Тобто, помилка у зазначенні дати Вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області №Ф-18086-17 була допущена не в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025, а в листі виконавчого органу від 24.01.2025 (а.с. 8).

Вказане жодним чином не впливає на правомірність оскаржуваної Постанови від 29.09.2025, в якій вірно зазначено назву виконавчого документа, його дату, номер та суму стягнення.

Позивач зазначає про те, що допущені та наявні численні помилки (описки) в оскаржуваному рішенні свідчать про недодержання вимог до змісту та неналежне мотивування адміністративного акта, що є самостійною підставою для скасування такого рішення за критеріями законності, обґрунтованості та пропорційності.

Такі доводи Позивача суд вважає безпідставними, оскільки, як зазначено вище, помилка у зазначенні дати Вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області №Ф-18086-17 була допущена не в оскаржуваній Постанові від 29.09.2025, а в листі виконавчого органу від 24.01.2025, що не впливає на суть оскаржуваного рішення.

Позивач також зазначає, що Відповідачем порушено вимоги статті 70 Закону №1404-VIII щодо розміру відрахувань і координації кількох проваджень: стаття 70 Закону №1404-VIII встановлює розміри відрахувань 20% за одним виконавчим документом і до 50% за кількома; з відповіді Відповідача слідує, що відносно Позивача виконується кілька виконавчих документів дві Вимоги про стягнення боргу, а в Постанові від 29.09.2025 без урахування усіх інших стягнень встановлено фіксовані 20%.

Суд відхиляє такі доводи Позивача та зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 70 Закону №1404-VIII, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону №1404-VIII, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону №1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тобто, даною нормою визначено максимальні розміри відрахувань (утримань) із заробітної плати: (1) 50% - у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням; (2) 20% - за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом; не більше 50% - у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З матеріалів справи слідує, що за оскаржуваною Постановою від 29.09.2025 визначено до стягнення (утримання) із заробітної плати боржника (Позивача) 20%, що стосується виконання виконавчого документа - Вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.11.2020 №Ф-18086-17 на суму стягнення у розмірі 30080,38 грн.

За іншим виконавчим документом Вимога Головного управління ДПС у Рівненській області від 09.02.2021 №Ф-18086-У на суму 7708,36 грн також визначено 20% стягнення (утримання).

Тобто, сума відрахувань (утримань) із заробітної плати Позивача становить 40%, що не перевищує 50%.

За приписами статті 2 Закону №1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Установлені під час розгляду справи по суті обставини та наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що Відповідачем правомірно винесена оскаржувана Постанова від 29.09.2025 у порядку та спосіб, визначені нормами чинного законодавства.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення Постанови від 29.09.2025 в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Незалежності, 9, місто Острог, 35800; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Барбакан» (вулиця Кривоноса, 32, місто Острог, Рівненська область, 35800; ), про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 листопада 2025 року

Суддя К.М. Недашківська