Справа № 810/4185/17
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Київ справа №810/4185/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіно-Верде" до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіно Верде" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 09.08.2017 № щодо застосування до позивача штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних, складених товариством у період з жовтня 2015 по квітень 2016 року, на суму 791632,50 грн. (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 28.02.2018).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним з огляду на те, що камеральна перевірка проведена з порушенням строків, визначених ПКУ. Крім того, позивач наголошує, що він не мав технічної можливості своєчасно реєструвати в ЄРПН податкові накладні на користь своїх контрагентів у зв`язку із протиправним зникненням в системі електронного адміністрування ПДВ невикористаного від`ємного значення ПДВ станом на 01.07.2015 у сумі 8 036 284,00 грн. Позивач звертає увагу також на наявність судового рішення, що набрало законної сили, по справі № 810/2457/16, яким адміністративний позов ТОВ "Фіно Верде" задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність податкового органу, що виявилась у невідображенні в системі електронного адміністрування ПДВ суми від`ємного значення з ПДВ ТОВ "Фіно Верде" невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року у сумі 8036284,00 грн. та зобов`язано податковий орган відобразити у системі електронного адміністрування ПДВ суму від`ємного значення з ПДВ вартість ТОВ "Фіно Верде" невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року, у сумі 8036284,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, на переконання позивача, розрахована контролюючим органом сума штрафу за порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправною, відтак просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки під час проведення камеральних перевірок були встановлені факти несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для застосування штрафних санкцій, відповідно до п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/4185/17 та призначено підготовче засідання (суддя Харченко С.В.).

Ухвалою суду від 30.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024 №411/0/15-24 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу адміністративна справа була передана для розгляду судді Лисенко В.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 прийнято до провадження адміністративну справу, постановлено здійснювати розгляд справи одноособово суддею Лисенко В.І. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, замінено відповідача у справі ГУ ДФС у Київській області на його правонаступника - ГУ ДПС у Київській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (, 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5, корпус А).

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

На підставі пт. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 ПК України Головним управлінням ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка ТОВ «Фіно Верде» із питань порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі ст 120-1 ПК України, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 07.07.2017 № 1311/12-02/38419387.

За результатами перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних за жовтень 2015 року - квітень 2016р, на загальну суму податку на додану вартість 4 000 008 гривень.

ГУ ДФС у Київській області за результатами розгляду заперечень до акту від 07.07.2017 № 1311/12-02/38419387 залишив без змін висновки акту перевірки, а заперечення позивача - без задоволення.

Надалі, на підставі вищевказаного акту від 07.07.2017 №1311/12-02/38419387 та на підставі п.123.1 статті 123, п. 185.1 ст.185, п. 201.10 ст.210 ПК України ГУ ДФС у Київській області прийнято спірне податкове повідомлення - рішення від 09.08.2017 № на суму 791 691,90 грн.

14 листопада 2017 року Державна фіскальна служба України своїм рішенням №26125/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги позивача в порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення від 09.08.2017 року № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Зазначене рішення Державної фіскальної служби України отримано позивачем 24.11.2017 року, про що є відповідна відмітка поштового повідомлення.

Позивач, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Однією з підстав позову зазначено процедурні порушення відповідачем порядку проведення перевірки, внаслідок чого, на переконання позивача, стосовно товариства було прийнято неправомірне спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 виснувала таке: аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, за правовим висновком Верховного Суду процедурним порушенням порядку проведення податкової перевірки суди повинні надавати правову оцінку у першу чергу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, в першу чергу судом досліджується питання наявності чи відсутності порушень відповідачем вимог законодавства під час призначення та проведення перевірки.

Відповідно до статті 62 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом положень абзаців 1 і 2 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Нормами статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, у пункті 76.3 статті 76 ПК України законодавець встановив для контролюючого органу два строки, у які може бути проведена камеральна перевірка. Розмежування цих строків здійснюється за предметом камеральної перевірки:

1) камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку - протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;

2) камеральна перевірка з інших питань - проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про проведення камеральної перевірки з дотриманням вищенаведених норм ПК України.

Належних доводів та доказів зворотного позивачем не наведено та не надано.

При цьому, судом відхиляються доводи позивача про порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки як такі, що не знайшли свого документального та нормативного підтвердження під час розгляду справи.

Стосовно правомірності спірного податкового повідомлення рішення суд вказує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України, тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Абзацами першим та другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абз. 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У разі порушення строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Так, згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк, встановлений податковим законодавством.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Разом з тим, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 08 липня 2016 року, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05 вересня 2016 року, ТОВ "Фіно-верде" звернулося до суду з адміністративним позовом до Вишгородської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Київській області, в якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у не відображенні в системі електронного адміністрування ПДВ від`ємного значення з ПДВ, невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року у сумі 8 036 284,00 грн., а також зобов`язати відповідача відобразити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість від`ємне значення з ПДВ, невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року, у сумі 8 036 284,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі № 810/2457/16.

27 вересня 2016 року постановою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року, адміністративний позов ТОВ "Фіно-верде" задоволений повністю, визнано протиправною бездіяльність податкового органу, що виявилась у невідображенні в системі електронного адміністрування ПДВ суми від`ємного значення з ПДВ ТОВ "Фіно-верде" невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року у сумі 8036284,00 грн. та зобов`язано податковий орган відобразити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму від`ємного значення з ПДВ ТОВ "Фіно-верде" невикористаного (непогашеного) станом на 01 липня 2015 року, у сумі 8036284,00 грн.

Верховний Суд постановою від 13.11.2018 касаційну скаргу Вишгородської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Київській області залишив без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у справі № 810/2457/16 залишити без змін, справу №810/2457/16 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду, повідомивши про це Київський окружний адміністративний суд.

23 серпня 2018 року за вх. № 28075 до Київського апеляційного адміністративного надійшла заява ТОВ «Фіно Верде» про встановлення судового контролю за виконанням рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року, в якій позивач просив встановити судовий контроль за виконанням рішення та зобов`язати Вишгородську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області надати звіт про виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 29 КАС України, ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" заяву ТОВ «Фіно Верде» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення передано на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

07 листопада 2018 року за вх. № 2707 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ТОВ «Фіно Верде» про залишення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року без розгляду, в якій позивач просить залишити без розгляду заяву у зв`язку з повним виконанням рішення суду від 06.02.2017 року у справі №810/2457/16, а саме перерахуванням 29.10.2018 року ДФС України коштів у сумі 8 036 284,00 грн. на рахунок позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі №810/2457/16 клопотання ТОВ «Фіно Верде» про залишення без розгляду заяви про встановлення судового контролю задоволено, заяву ТОВ «Фіно Верде» про встановлення судового контролю за виконанням рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у справі №810/2457/16 залишено без розгляду.

23.10.2018 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду у межах адміністративної справи №810/2457/16 надійшла заява ТОВ «Фіно-Ферде» про зміну способу виконання рішення, в якій він просив змінити спосіб виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у справі №810/2457/16 шляхом зобов`язання Державної фіскальної служби забезпечити відображення у системі електронного адміністрування ПДВ суми від`ємного значення з ПДВ позивача, невикористаного (непогашеного) станом на 01.07.2015 року, у сумі 8036284,00 грн.

Дана заява обґрунтована була тим, що, оскільки судові рішення відповідачем не виконуються, керуючись Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року №236, ДФС зобов`язана забезпечити виконання судових рішень, що набрали законної сили, її територіальними органами.

07.11.2018 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду через канцелярію надійшло клопотання ТОВ «Фіно-Ферде» про залишення заяви про зміну способу виконання рішення без розгляду, обґрунтована повним виконанням рішення суду по справі №810/2457/16.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі №810/2457/16 клопотання ТОВ «Фіно-Ферде» задоволено, заяву ТОВ «Фіно-Ферде» про зміну способу виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року залишено без розгляду.

З вищевказаних обставин вбачається, що порушене відповідачем право на відображене у системі електронного адміністрування ПДВ суму від`ємного значення з ПДВ у сумі 8036284,00 грн. продовжувало бути порушеним до 29.10.2018 року (ДФС України на виконання рішення суду від 06.02.2017 року у справі №810/2457/16 було перераховано кошти у сумі 8 036 284,00 грн. на рахунок позивача).

При цьому, як вбачається з акту перевірки, 09.08.2017 було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних, складених у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, на суму 791632,50 грн.

Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин, у позивача існували об`єктивні обставини, що не залежали від його волі, для своєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

При цьому, судом враховується, що вказані обставини були пов`язані з діями контролюючого органу, протиправність яких доведено в судовому порядку в межах адміністративної справи №810/2457/16, щодо незабезпечення відображення у системі електронного адміністрування ПДВ суми від`ємного значення з ПДВ позивача, невикористаного (непогашеного) станом на 01.07.2015 року, у сумі 8036284,00 грн.

Вказані дії призвели до технічної неможливості у позивача для реєстрації податкових накладних, досліджених в акті перевірки, маючи при цьому суму від`ємного значення на рахунку реєстраційного ліміту ПДВ у Системі електронного адміністрування ПДВ.

Аналізуючи матеріали справи, суд встановив відсутність об`єктивної можливості для дотримання позивачем строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що підтверджується фактом здійснення протиправних дій контролюючим органом, що призвели до неможливості використання позивачем суми від`ємного значення з ПДВ, яке мало бути відображене на час виникнення спірних правовідносин на рахунку реєстраційного ліміту ПДВ у Системі електронного адміністрування ПДВ.

Вищевказані обставини жодним чином не спростовані відповідачем на підставі належних та допустимих доказах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем спростовано, а відповідачем не доведено правомірність застосування штрафних санкцій до позивача за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених п. 120-1.1 статті 120-1 ПКУ, та складених у період з жовтня 2015 по жовтень 2016 року, на суму 791632,50 грн.

Отже, відповідач неправильно застосував норми спеціального податкового законодавства України при обчисленні розміру штрафу, що, в свою чергу, свідчить про невідповідність прийнятого податкового повідомлення-рішення критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

З огляду на вищенаведене, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв всупереч вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до зазначеного, спірне податкове повідомлення-рішення від 09.08.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у загальному розмірі 11 875,38 грн, що документально підтверджується платіжними документами.

Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за ст. 134 та ст. 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 11 875,38 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіно-Верде" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.08.2017 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 5, корпус А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіно-Верде" (08000, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вул. Ватутіна, 65-А, ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 11 875,38 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 38 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.