Справа № 520/19517/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 листопада 2025 року № 520/19517/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулись до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просять суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 частину недоотриманої пенсії ОСОБА_3 у розмірі 80 121, 61 грн.;

3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_2 частину недоотриманої пенсії ОСОБА_3 у розмірі 80 121, 61 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті їм, як спадкоємцям, недоотриманої пенсії померлого батька, сума якої утворилась на підставі виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішень Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі 520/10936/22 щодо здійснення перерахунку та виплати з урахуванням фактично проведених виплат пенсії ОСОБА_3 з 01.12.2019 року та рішення від 18.08.2023 року №520/16213/23 щодо нарахування та виплати йому доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713.

Ухвалою суду від 28.07.2025 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано Відповідачеві надати відзив на позов у встановлений строк.

Відповідачем надано до суду відзив, в якому він зазначає, що регулювання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється на підставі статті 61 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Між тим, заборгованість відповідно до приписів вказаного Закону перед померлим пенсіонером відсутня, а отже відсутні підстави для застосування приписів статті 61 Закону та виплати спадкоємцям недоотриманої пенсії, адже вона не увійшла до складу спадщини.

У відповіді на відзив позивачі підтримали правову позицію, викладену у позовній заяві, та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №520/10936/22, яке набрало законної сили 24.02.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату, з урахуванням фактично проведених виплат, пенсії ОСОБА_3 на підставі Довідки 100/21386 від 18.02.2022р. (вих.№33/41-5095), яка виготовлена Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» для перерахунку пенсії.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №520/10936/22, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої 18.02.2022 року Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", та за період з 01.12.2019 по 31.03.2023 ОСОБА_3 нараховано різницю в пенсії та внесено до Реєстру судових рішень, який використовується органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень.

У подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року у справі №510/16213/23, яке набрало законної сили 19.09.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з 01.04.2023 року доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Спадкову справу відкрито приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тетяною Жовнір 09.01.2024.

Згідно листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тетяною Жовнір від 21.03.2024 №53/02-14 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера ОСОБА_3 , прийняли спадщину після його смерті.

23.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виплати недоотриманої за життя ОСОБА_3 суми пенсії.

У відповідь на вказане звернення, листом від 19.06.2024 року №18883-17443/К-02/8-20000/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило про відсутність підстав для виплати суми коштів недоотриманої пенсії у розмірі 160243,21 грн. Адже виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові, і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, і виплачуються тим членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Не погоджуюсь із позицією відповідача, позивачі звернулись із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Судом встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_3 , на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року у справі №520/10936/22 здійснювався з урахуванням норм Закону №2262.

Згідно зі статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як зазначено частиною 3 статті 52, у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Схожа позиція врегульована і частинами першої-третьої статті 61 Закону № 2262: суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Також, аналогічна модель успадкування нарахованих, але не отриманих сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат, передбачена статтею 1227 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо такі особи не звернулися за виплатою у встановлений період, то сума недоотриманої пенсії набуває категорії "спадщина", яку члени сім`ї та/або інші особи, що мають на неї право як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 200/10269/19-а сформульовано правовий висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

У постанові від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18-а Верховний Суд зазначив, вищевказаний висновок стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

В ухвалі Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 520/19364/2020 викладений висновок про те, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Проаналізувавши вищевказані правові норми та правові висновки Верховного Суду, суд констатує, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262, у разі наявності спадкоємців з встановленого кола осіб. Адже частина перша статті 61 Закону №2262 містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Вищевказаними положеннями Закону № 2262 запроваджено спеціальне правило, згідно з яким недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Таким чином, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року по справі №520/109/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2019 року на підставі довідки від 18.02.2022 року, виданої ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Харківській області", з урахуванням фактично проведених виплат.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 року у справі №520/16213/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з 01.04.2023 року щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаних рішень суду відповідачем нараховано різницю в пенсії у загальному розмірі 160243,21 грн.

На момент смерті ОСОБА_3 , нарахована різниця в пенсії на виконання судових рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не була виплачена.

Згідно наявних у справі доказів, у спадкодавця не лишилось інших родичів першої лінії спадкування, окрім позивачів - сина ОСОБА_1 , та доньки - ОСОБА_2 .

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що позивачі з батьком на момент його смерті спільно не проживали.

Отже, за процедурою визначеною статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплатити позивачам недоодержану їх батьком за життя суму пенсії у розмірі 160243,21 грн. не має законних підстав.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1268 та частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Позивачами до матеріалів справи не надано свідоцтв про право на спадщину.

Тобто, в матеріалах справи відсутні документи, визначені законом, про те, що права та обов`язки померлого ОСОБА_3 перейшли до позивачів, а саме: виданих на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виплати позивачам недоодержаної їх батьком за життя суми пенсії за процедурою визначеною статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, з урахуванням вищезазначених вимог чинного законодавства, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 14, 77, 139, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 19.11.2025, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко