Справа № 608/2653/24
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Справа № 608/2653/24

Номер провадження2-а/608/17/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

представника позивача адвоката Манорик Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник адвокат Манорик Г.Г.) до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1589026 від 19.10.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (представник адвокат Манорик Г.Г.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕГА № 1589026 від 19.10.2024 року, посилаючись на те, що відповідно до оскаржуваної постанови від 19.10.2024 року серія ЕГА № 1589026, о 17 годині 54 хвилини поліцейський Решітко Р.Ю. в АДРЕСА_1 , де він позивач проживає, склав відносно нього адміністративний протокол за ніби то порушення ст. 183 КУпАП, за те що він, ніби то, здійснив завідомо неправомірний виклик спеціальних служб, а саме поліції та повідомив про факт домашнього насильства, якого на справді не було.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення а також відсутні та не зазначені у постанові жодні докази правопорушення вчинене мною відповідно до ст. 183 КУпАП.

Так, позивач вказує, що оскаржувана постанова винесена поліцейським щодо нього 19.10.2024 року о 17 годині 54 хвилин, в той час, як він зателефонував на спец номер «102» 19.10.2024 року о 17 годині 44 хвилини, і відповідно працівники поліції приїхали по адресу його проживання десь приблизно через 15 хвилин з часу дзвінка, а тому сумнівним є, як саме працівники поліції винесли оскаржувану постанову через 10 хв. після виклику. Доказом зазначеного є реєстр вихідних дзвінків із мого мобільного телефону НОМЕР_1 , та фіксування його о телефонного дзвінка відповідачем.

Окрім того, в день виклику працівників поліції відносно його братової ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку по АДРЕСА_1 було таки вчинено сімейний скандал, а саме: батько, перебуваючи у збудливому стані, намагався зламати двері в будинку, за якими переховувалася від нього братова, голосно кричав в її сторону, погрожував насильством, але реальних дій не вчинив. Від так, оскільки він позивач, не перебував в цей час в будинку по АДРЕСА_1 в той час і не зміг особисто захистити братову від погроз батька, він був вимушений викликати поліцію, яка б прибула вчасно та запобігла правопорушенню. Натомість працівники поліції прибули на місце події та дочекавшись його, наклали адміністративне стягнення.

В позовній заяві також зазначає, що батько ОСОБА_3 хворіє на захворювання головного мозку, розладу психіки, в наслідок чого не завжди усвідомлює значення своїх дій, часто є агресивним та проявляє свою агресію в бік оточуючих, часто намагається втекти з дому, часто йому це вдається, його швидка медична допомога забирає з вулиці і направляє на лікування в лікарню. Так, останній такий випадок був 14.10.2024 року, діагноз який поставили батькові лікарі: інтракраніальний артеріосклероз, атрофічні зміни головного мозку (копії довідок додав суду).

Після приїзду працівників поліції, його працівник поліції повідомив, що він ніби то здійснив завідомо неправдиво виклик працівників поліції, на що він категорично заперечив, розповів про всі обставини правопорушення вчиненого батьком відносно його братової, на що працівник поліції не зважив, не взяв до уваги та не перевірив його показів, а формально виніс оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 вказує також, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , на протязі 2 двох років брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, як перебуваючи в Луганській області за період з 31.03.2022 року по 07.07.2022 року, так і в м. Вугледар в м. Волноваха Донецької області в лютому 2023 року. Зокрема, у період з 2022 року по 2023 роки він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи поблизу м. Бахмут Донецької області, виконував велику кількість складних бойових завдань, що підтверджується відповідними довідками. Враховуючи зазначене вважає, що він не заслуговує такого ставлення до себе працівників поліції.

Позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що він правомірно здійснив дзвінок на спец номер 102 та здійснива виклик спеціальної служби поліції, через вчинення його батьком відносно його братової, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП і, як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАСУ обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 №14 передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Посилання на конкретні докази повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі наявності доказів у вигляді фото чи відео фіксації, відповідно до ч. 3 ст.283 КУпАП постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В разі відсутності у постанові посилань на належні докази надання таких доказів в подальшому виключає їх допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч зазначеним вимогам в оскаржуваній ним Постанові не вказано посилання на фото, чи відеозапис, чи на будь-який інший належний доказ та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснювався фото або відеозапис.

Отже, єдиним нібито доказом вчинення ним адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору, і не може, сама по собі, розглядатись як доказ, за відсутності інших доказів, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові 26.04.2018 по справі №338/1/17 -"... саме по собі описання правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення".

Таким чином в порушення зазначених норм поліцейським жодними допустимими фото чи відео доказами, показами свідків не доведено факт порушення в діях позивача, і як наслідок безпідставно накладено адміністративне стягнення, що є підставою для скасування зазначеної постанови.

Основним аргументом протиправності оскаржуваної постанови є навіть не відсутність у поліцейського доказів ймовірного порушення, а відсутність фактів порушень в діях позивача.

Таким чином, як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Манорик Г.Г. позовну заяву підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Раніше подано відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити без участі його представника, позов не визнає, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши представника позивача адвоката, дослідивши надані письмові докази та відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2024 року поліцейським Чортківського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Решітко П.Ю. було винесено постанову серії ЕГА № 1589026, про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , за ст. 183 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Оскаржувана постанова винесена поліцейським щодо позивача ОСОБА_1 19.10.2024 року о 17 годині 54 хвилин, в той час, як він зателефонував на спец номер «102» 19.10.2024 року о 17 годині 44 хвилини, і відповідно працівники поліції приїхали по адресу його проживання десь приблизно через 15 хвилин з часу дзвінка, а тому сумнівним є, як саме працівники поліції винесли оскаржувану постанову через 10 хв. після виклику.

Доказом зазначеного є реєстр вихідних дзвінків із мого мобільного телефону НОМЕР_1 , та фіксування його о телефонного дзвінка відповідачем.

Позивач стверджує, та вказаний факт не був спростований представником відповідача, що в день виклику працівників поліції відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку по АДРЕСА_1 було таки вчинено сімейний скандал, а саме: батько, перебуваючи у збудливому стані, намагався зламати двері в будинку, за якими переховувалася від нього братова, голосно кричав в її сторону, погрожував насильством, але реальних дій не вчинив.

Позивач також стверджує, що він не перебував в цей час в будинку по АДРЕСА_1 і не зміг особисто захистити братову від погроз батька, а тому він був вимушений викликати поліцію, яка б прибула вчасно та запобігла правопорушенню. Натомість працівники поліції прибули на місце події та дочекавшись його, наклали адміністративне стягнення.

Батько позивача - ОСОБА_3 хворіє на захворювання головного мозку, розладу психіки, в наслідок чого не завжди усвідомлює значення своїх дій, часто є агресивним та проявляє свою агресію в бік оточуючих, часто намагається втекти з дому, часто йому це вдається, його швидка медична допомога забирає з вулиці і направляє на лікування в лікарню.

Так, останній такий випадок був 14.10.2024 року, діагноз який поставили батькові лікарі: інтракраніальний артеріосклероз, атрофічні зміни головного мозку (копії довідок додав суду).

Позивач ОСОБА_1 стверджує, та вказаний факт не спростовано відповідачем, що після приїзду працівників поліції, працівник поліції повідомив позивача, що він ніби то здійснив завідомо неправдиво виклик працівників поліції, на що він категорично заперечив, розповів про всі обставини правопорушення вчиненого батьком відносно його братової, на що працівник поліції не зважив, не взяв до уваги та не перевірив його показів, а формально виніс оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , на протязі 2 двох років брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, як перебуваючи в Луганській області за період з 31.03.2022 року по 07.07.2022 року, так і в м. Вугледар в м. Волноваха Донецької області в лютому 2023 року. Зокрема, у період з 2022 року по 2023 роки він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи поблизу м. Бахмут Донецької області, виконував велику кількість складних бойових завдань, що підтверджується відповідними довідками.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до п. 9 Розділу III Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд зазначає, що згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція позивача ОСОБА_1 зводиться до заперечень самого факту порушення ним ст. 183 КУпАП, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Суд зазначає про те, що відповідач не спростував доводів позивача, поліцейський Решітко Р.Ю., який складав адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 , в судове засідання жодного разу не з`явився, не надав доказів, які б спростовували доводи позивача та його представника адвоката, та за тако х обставин, суд не зміг усунути всіх сумнівів та протиріч, що виникли під час розгляду справи, хоча відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав дійти до висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та правомірність винесення оскаржуваної постанови, не доведено поза розумним сумнівом, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення, не є доведеним поза розумним сумнівом.

Отже, в зв`язку з наведеним, позовна заява підлягає до задоволення, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1589026 від 19.10.2024 року відносно ОСОБА_1 - скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 183, 242-246, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (представник адвокат Манорик Г.Г.) до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1589026 від 19.10.2024 року, задоволити.

Скасувати постанову, винесену поліцейським Чортківського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Решітко П.Ю. від 19 жовтня 2024 року, серії ЕГА № 1589026, про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 21 листопада 2025 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2653/24

Рішення набрало законної сили " " _______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ______________ року.

Секретар: