Справа № 420/9766/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9766/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року, прийняте у складі суду судді Каравана Р.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.01.2025 №84;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком від 17.01.2025 року №113 з урахуванням трудового (страхового) стажу згідно з архівної довідки від 15.01.2025 року №01-46-25, з 1976 року по 1997 рік, з 1998 по 1999 рік та з 2000 по 2005 рік та трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.1986 р. та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вказаного страхового стажу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначені пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.01.2025 №84. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком від 17.01.2025 року №113 із зарахуванням до трудового (страхового) стажу періоду роботи згідно з архівної довідки від 15.01.2025 року №01-46-25, з 1982 року по 1997 рік, з 1998 по 1999 рік та з 2000 по 2005 рік та трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.1986 р. за вказані періоди, з урахування висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи в колгоспі, оскільки згідно наданої архівної довідки від 15.01.2025 № 01-46-25 невірно вказано заявника по батькові та період перебування в центрі зайнятості (2007-2009рр.), а заповнення титульної сторінки трудової книжки не відповідає вимогам п 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

У зв`язку з тим, що призначення/перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке своїм рішенням № 84 від 24.01.2025 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком.

Вказане рішення мотивовано тим, що необхідний страховий стаж згідної стати: 26 Закону України Пенсійний «Про льнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 01 січня по 31 грудня 2025 року не менше 32 років.

Страховий стаж особи становить 27 років 2 місяці 10 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди: період роботи в колгоспі, оскільки згідно наданої архівної довідки від 15.01.2025 № 01-46-25 невірно вказано заявника по батькові та період перебування в центрі зайнятості (2007-2009рр.), оскільки заповнення титульної сторінки трудової книжки не відповідає вимогам п 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (відповідно до СТ 48 КЗпП дата заповнення ТК вноситься не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу). Для підтвердження вищевказаного періоду, необхідно надати довідку із Березівського районного центру зайнятості про періоди перебування на обліку та отримання виплат допомоги по безробіттю.

Згідно архівної довідки від 15.01.2025 № 01-46-25 остання видана ОСОБА_2 про те, що в книгах нарахування та обліку трудового стажу (форма 14 книги нарахування стажу) працівників КСП ім. Посмітного Березівського району Одеської області, значиться за період з 1976 року го 1997 рік - ОСОБА_2 , 1965 года рождения (так в документі), за період з 1998 року по 1999 рік - ОСОБА_2 (так в документі), за період з 2000 року по 2005 рік - ОСОБА_2 , НОМЕР_2 (так в документі).

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.12.1986 по-батькові позивача на російській мові вказано « ОСОБА_3 », але в подальшому здійснено виправлення та зазначено по-батькові на рос.мові « ОСОБА_4 ». На розвороті даної книжки вказано що, зміни зроблені згідно паспорту НОМЕР_3 Березівським РВ УМВС від 16.08.2000 року, запис було зроблено «кадри бухгалтер Підцерковна».

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.12.1986 здійснені наступні записи:

В розділі «Членство в колхозе» арк. 2-3

20.09.1982 «Ордена Ленина к-з им. М.А. Посмитного Березовского р-на Одесской обл. до поступлений в члены колхоза трудового стажа не имел.

20.09.1982 «Принят в члены колхоза в качестве слесаря консер. завода, прот. № 10 от 30-09-1982»

Розділ «Членство в колхозе» арк. 4-5

20.01.2000 «КСП агрофирма ім. М.О. Посмітного реорганізовано в приватне підриємство «Агрофірма ім. М.О. Посмітного»

01.04.2000 «Звільнений з членів КСП агрофірма ім. М.О. Посмітного за п. 1 ст. 40 КЗпП України.»

01.04.00 «Принят на работу по контракту в мех. бригаду трактористом»

Розділ «Сведения о работе» арк. 6-7

1983 «Учеба в Петровском с/х техникуме агрономом»

01.03.1986 «Принят в колхоз на работу в качестве агронома 1 отделения»

01.01.1988 «Переведен на работу по состоянию здоровья слесарем»

1990 «Переведен на работу в мех. отряд трактористом»

Розділ «Сведения о работе» арк. 8-9

31.08.05 «Уволен с работы по ст. 38 КЗоТ Украины (по собственному желанию)»

01.09.05 «Принят на работу в мех. мастерсткую мотористом»

04.12.2007 «Уволен с работы по ст. 36 п. 1 КЗоТ Украины (по соглашению сторон).

Розділ «Трудовое участие в общественном хозяйстве» арк. 18-19 та 20-21 містяться записи щодо відпрацьованих трудоднів за період з 1982 по 2005 рік, які співпадають з відомостями з архівної довідки від 15.01.2025 № 01-46-25.

Вважаючи рішення Головного управління в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки оформлення трудової книжки не можуть вважатися достатньою і самостійною підставою для відмови позивачеві у зарахуванні спірних періодів роботи до його загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня, тому твердження відповідача про наявність вказаних вище недоліків заповнення трудової книжки позивача за спірні періоди як єдиної підстави для не зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу, суд вважає необґрунтованими та безпідставними..

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-IV.

Відповідно до приписів статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із приписами статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), частини першої статті 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 по справі № 120/2366/21-а.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.12.1986 та архівної довідки від 15.01.2025 № 01-46-25 позивач дійсно в період з 1982 по 2005 рік працював в колгоспі ім. М.О. Посмітного Березівського району Одеської області, який було перейменовано в Колективне Сільськогосподарське Підприємство ім. М.О. Посмітного, а в подальшому змінено організаційно-правову форму на Приватне підприємство Агрофірма ім. М.О. Посмітного.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Крім того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках, іншу відповідальність.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Водночас, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29.03.2019 р. у справі № 548/2056/16-а, від 21.02.2018 р. у справі №687/975/17.

Колегія суддів вважає, що недоліки оформлення трудової книжки виявлені відповідачем не можуть вважатися достатніми і самостійними підставою для відмови позивачеві у зарахуванні періоду роботи до його загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко