Справа № 560/10095/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10095/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

18 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства муніципальна компанія "ЖИТЛОСЕРВІС" Волочиської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства муніципальна компанія "ЖИТЛОСЕРВІС" Волочиської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 05.06.2024 №ПШ070148 про застосування адміністративно-господарських штрафу прийняту Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.12.2024 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Позивачем надано суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якому вказано, що позивач не є власником транспортного засобу, а водій, який керує транспортним засобом, що не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Відповідачем надано суду додаткові пояснення у справі у яких вказав, що на час вчинення правопорушення автомобіль перебував в оренді у КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС», що підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.04.2024 посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби з безпеки на транспорті здійснили рейдову перевірку транспортного засобу позивача марки КАМАЗ, 5511, державний номер НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.04.2024 №АР029442, яким встановлене здійснення водієм перевезення вантажу без оформлених документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа та ТТН або іншого документу на вантаж.

05.06.2024 начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби з безпеки на транспорті прийняв постанову №ПШ070148 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позивач оскаржив вказану постанову до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що позивач у спірних правовідносинах є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-III і може нести відповідальність, передбачену законом України «Про автомобільний транспорт».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Згідно з пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Таким чином, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн (що відповідає спірному випадку) повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).

Пунктом 1.4 Інструкції №385 визначено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з пунктом 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа.

Аналіз вищезазначених норм вказує на обов`язок автомобільного перевізника забезпечити автомобіль, який він використовує, повіреним тахографом, а також належну його експлуатацію.

Відповідно до приписів пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 єдиним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну можна оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до положень пункту 11.2 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Таким чином, із системного аналізу наведених положень законодавства вбачаються основні вимоги, яким повинні відповідати належним чином заповненні товарно-транспортні накладні.

Підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» слугувала відсутність на час проведення перевірки протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та ТТН або іншого документу на вантаж, які повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

З матеріалів справи судом встановлено, що транспортний засіб КАМАЗ, 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , який перевірявся посадовими особами відповідача не був обладнаний тахографом, що також не заперечувалося позивачем у позовній заяві.

Поряд з цим, враховуючи, що транспортний засіб не обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України перевізник зобов`язаний встановити та забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, цей обов`язок випливає зі змісту пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року.

Висновок щодо обов`язкової наявності протоколу перевірки та адаптації тахографа викладений також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

При цьому ведення водієм індивідуальної контрольної книжки не замінює обов`язок автомобільного перевізника використовувати для цього перевезення автомобіль обладнаний тахографом, а водія мати відповідні документи.

Щодо посилань позивача на те, що транспортним засобом керував водій, що перебуває в трудових відносинах з орендодавцем (працівник/водій) Волочиського комбінату комунальних підприємств, а також комунальне підприємство Муніципальна компанія «Житлосервіс» Волочиської міської ради, не здійснювало перевезення вантажу та не має жодного відношення до нього, так як вищезазначений автомобіль на праві власності належить Волочиському комбінату комунальних підприємств, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що транспортний засіб, який перевірявся, належить на праві власності Волочиському комбінату комунальних підприємств, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що транспортний засіб марки КАМАЗ, 5511 (1998 рік випуску), державний номер НОМЕР_1 передано в строкове безоплатне користування Комунальному підприємству Муніципальна компанія «Житлосервіс» Волочиської міської ради на підставі Договору оренди транспортного засобу б/н.

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передає в строкове безоплатне користування Орендареві транспортний засіб - КАМАЗ 5511 (1988 рік випуску), номерний знак НОМЕР_1 , колір зелений.

Відповідно до п. 1.3. договору зазначено, що орендодавець передає орендарю автомобіль у користування строком до 20.05.2024.

Статтею 33 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

З урахуванням вищезазначеного, надані КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС» до суду копія договору є достатніми, належними та допустимими доказами того, що вказаний транспортний засіб наданий ККП в оренду дійсно перебував в оренді на момент перевезення вантажу та здійснення перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки і КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС» був автомобільним перевізником під час перевезення вантажу у зазначену дату.

При цьому Договір оренди транспортного засобу б/н, укладений між КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС» та КП Муніципальна компанія «Житлосервіс» Волочиської міської ради, є чинним, недійсним не визнавався.

Того факту, що автомобіль орендований позивачем та перебував у нього в користуванні позивачем не спростовано жодними доказами.

Таким чином, доводи КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС» про те, що автомобіль перебував в оренді на час вчинення порушення підтверджені належними та допустимими доказами, а наявні у справі письмові докази підтверджують той факт, що КП МК «ЖИТЛОСЕРВІС», як орендар транспортного засобу, так і суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів, в розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні є перевізником, отже несе встановлену законом відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За таких обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-III і може нести відповідальність, передбачену законом України «Про автомобільний транспорт».

Відтак, постанова від 05.06.2024 №ПШ070148 є правомірною, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Комунального підприємства муніципальна компанія "ЖИТЛОСЕРВІС" Волочиської міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.