Справа № 380/3396/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 рокусправа № 380/3396/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватної агрофірми «Дністер» (вул. В. Великого, 4, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) про скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

20.02.2025 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватної агрофірми «Дністер» до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 50735/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на суму дев`ять мільйонів сімсот двадцять три тисячі шістнадцять грн. 25 коп. (7 778 413 грн. за основним зобов`язанням та 1 944 603,25 штрафними санкціями).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту перевірки №44277/13-01-07-01/03762064 від 21.10.2024 відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Перевіркою встановлено порушення п. п. 134.1.1 п. 134.1 ПК України та пунктів 5, 6, 7, 19 П(С)БО 16 «Витрати» в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 7 7778 413 грн. в т.ч. за 2 квартал 2022р. в сумі 247 912 грн., за 3 квартал 2022р. в сумі 1 786 089 грн., за 4 квартал 2022р. в сумі 590 007 грн., за 4 квартал 2023р. в сумі 1 200 145 грн., 1 квартал 2024р. в сумі 2 679 926 грн. та за 2 квартал 2024р. в сумі 1 274 334 грн. На думку податкового органу такий висновок ґрунтується на до складу «інших операційних витрат» безпідставно включено в рядок 2180 Звіту про фінансові результати витрати понесені з послуг оренди спецтехніки на суму 28 324 927,3 грн. оскільки такі не могли бути включені до складу таких витрат, які отримані в 2021, 2022, 2023 роках та не є витратами такого звітного періоду, в якому вони були здійснені, оскільки були здійснені за відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

Позивач не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та вважає його протиправним, оскільки починаючи з липня 2021 року не здійснює діяльності з видобутку піску та вапняку, а натомість лише здійснює господарську діяльність з реалізації раніше видобутих корисних копалин (до 01 липня 2021 року) та виконує за допомогою спеціальної техніки та автомобільної техніки роботи зі складування відкритим способом (на території кар`єру) вже видобутих раніше корисних копалин, а також виконує необхідні регламентні роботи щодо упорядкування території кар`єру та обслуговування техніки.

Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 19.03.202519.03.2025.

Також, 21.03.2025 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватної агрофірми «Дністер» до Головного управління ДПС у Львівській області (справа №380/5682/25), у якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № 50739/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 245227,50 грн.;

- № 50742/13-01-07-02, яким встановлено загальну суму штрафу 56920,62 грн.;

- № 50748/13-01-07-02, яким застосовано штраф у сумі 47411,67 грн.;

- № 50749/13-01-07-02, яким застосовано адміністративний штраф в сумі 2040 грн.;

- № 50751/13-01-07-02, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Рентна плата на загальну суму 648526,90 грн.;

- № 50734/13-01-24-10 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на доходи фізичних осіб в сумі 942 799,86 грн.;

- № 50736/13-01-24-10 на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 64 509,57 грн.;

- № 50740/13-01-24-10 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями на суму 1020 грн.;

- № 50738/13-01-09-02, яким застосовано штрафні санкції на суму 1 000 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі акту перевірки №44277/13-01-07-01/03762064 від 21.10.2024 відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Перевіркою встановлено порушення п.198.5 ст. 198 ПК України в результаті чого Приватною агрофірмою «Дністер» занижено податок на додану вартість на загальну суму 196 182 грн., в тому числі за лютий 2023р.- 99 225 грн., березень 2023р. - 96 957 грн. Податковий орган в акті перевірки зазначає що за період лютий - березень 2023р. списано з балансу паливно - мастильні матеріали на загальну суму 2 802 602, 41 грн., лютий 2023 - 1 417 496, 17 грн., березень 2023р. - 1 385 106, 24 грн. Однак на думку податкового органу такі не могли бути включені до податкового кредиту, оскільки в цей період було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003р. виданого Приватній агрофірмі «Дністер».

Позивач не погоджується із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними, оскільки починаючи з липня 2021 року не здійснює діяльності з видобутку піску та вапняку, а натомість лише здійснює господарську діяльність з реалізації раніше видобутих корисних копалин (до 01 липня 2021 року) та виконує за допомогою спеціальної техніки та автомобільної техніки роботи зі складування відкритим способом (на території кар`єру) вже видобутих раніше корисних копалин, а також виконує необхідні регламентні роботи щодо упорядкування території кар`єру та обслуговування техніки.

Ухвалою суду від 26.03.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі №380/5682/25.

Ухвалою суду від 26.05.2025 у справі №380/5682/25 об`єднано в одне провадження адміністративну справу №380/5682/25 за позовом Приватної агрофірми «Дністер» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення та адміністративну справу № 380/3396/25 за позовом Приватної агрофірми «Дністра» до Головного Управління ДПС у Львівській області про скасування рішення. Присвоєно об`єднаній справі загальний номер № 380/3396/25.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПАФ «Дністер» () вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2021 по 30.06.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

В ході перевірки встановлено, що основний вид економічної діяльності ПАФ «Дністер»: 08.12 - добування піску, гравію, глин і каоліну.

Для здійснення вказаної діяльності Приватною агрофірмою «Дністер» отримано від Державної служби геології та надр України спеціальний дозвіл на користування надрами №3309 від 19 грудня 2003 року.

Відповідно до наказу Державної служби геології та надр України № 419 від 01.12.2022 року у зв`язку з надходженням подання Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 22.11.2022 № 25/4-17/16061-22, відповідно до підпункту 6 пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (в редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124), та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 29.11.2022 № 14- РГ/2022) зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003, наданого Приватній агрофірмі «Дністер».

Наказом Державної служби геології та надр України № 512 від 04.10.2023 року відповідно до частини сьомої статті 57 Кодексу України про надра, у зв`язку із наявністю підстав для поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами, та враховуючи лист ПАФ «Дністер» від 26.09.2023 № 108, Висновок з оцінки впливу на довкілля від 22.09.2023 №21/01-259/1 планової діяльності «Подальша розробка Миколаївського родовища з метою видобутку та переробки корисних копалин (пісок та вапняк), та пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 02.10.2023 № 2023-43) поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами №3309 від 19.12.2003, наданого Приватній агрофірмі «Дністер» () з метою видобування піску, вапняку Миколаївського родовища, розташованого в Львівській області.

Відповідач зауважує, що здійснення видобутку корисних копалин загальнодержавного значення без дозволу спеціального дозволу на користування надрами або його перереєстрації, вважається самовільним видобутком.

Перевіркою встановлено, що на порушення п.5, п.6, п.7, п.11 П(С)БО 16; п.44.1 ст.44; п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ПАФ «ДНІСТЕР» (внаслідок списання витрат на собівартість піску, виробленого (видобутого) в період відсутності Спеціального дозволу на користування надрами) занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (який підлягає відображенню у рядку 02 Податкових декларацій з податку на прибуток підприємств) та об`єкт оподаткування з податку на прибуток за період з 01.07.2021.

На підставі матеріалів перевірки та акту від 21.10.2024 №44277/13-01-07-01/03762064, ГУ ДПС у Львівській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.11.2024 № 50735/13-01-07-02.

Крім цього відповідач вказує, що на порушення п. 187.1 ст.187, «г» п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу ПАФ «Дністер» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього у сумі 196 182 грн., в тому числі за лютий 2023 року в сумі 99 225 гривень, за березень 2023 року в сумі 96 957 гривень, що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 50739/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 245227,50 грн. (196182 грн. за основним зобов`язанням та 49 045, 50 штрафними санкціями).

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50742/13-01-07-02, яким застосовано штрафні санкції в сумі 56920,62 грн., відповідач зазначає, що на порушення п.1201.2 ст.1201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу - не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за ставкою 20%, на загальну суму ПДВ - 231 080 грн., в т.ч. за лютий 2024 року у сумі 231 080 гривень.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50748/13-01-07-02, яким застосовано штрафні санкції в сумі 47411,67 грн., відповідач зазначає, що на порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу ПАФ «Дністер» несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні/розрахунки коригувань за період лютий, березень, червень 2024 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50749/13-01-07-02, яким застосовано адміністративний штраф в сумі 2 040 (за ненадання до перевірки документів), відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки директору ПАФ «Дністер» вручено вимогу про надання документів та інформації від 24.09.2024 №28033/6/13-01-07-02. Однак, станом 14.10.2024 директором ПАФ «Дністер» не представлено інспекторам ГУ ДПС у Львівській області, які проводять перевірку, усіх бухгалтерських, первинних документів, що підтверджують показники податкової звітності за період з 01.07.2021 по 30.06.2024, про що складено акти «Про засвідчення факту ненадання первинних документів для проведення перевірки за період 01.07.2021 по 30.06.2024 ПАФ «Дністер» (надання не в повному обсязі, відмови надання) від 11.10.2024 №1/13-01-07-02/3762064 та від 14.10.2024 №2/13-01-07- 02/3762064.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50751/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Рентна плата на загальну суму 648526,90 грн. (518 821,52 грн. за основним платежем та 129705,38 грн. за штрафними санкціями), відповідач зазначає, що ПАФ «ДНІСТЕР» знижено рентну плату на суму 518821,52 грн., в тому числі за 1 квартал 2023 року - 518 821,52грн., чим порушено п.п. 252.1.1 п. 252.1, п.251.3 ст. 252 Податкового кодексу України.

Щодо податкових повідомлень-рішень: № 50734/13-01-24-10 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 942 799, 86 грн. (763603, 21 грн. за основним платежем та 140422, 27 грн. за штрафними санкціями та пені 38774,38 грн.); № 50736/13-01-24-10 на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 64 509, 57 грн. (52179, 65 грн. за основним платежем та 9595,54 грн. за штрафними санкціями та нарахованою пенею 2734, 38 грн.; № 50740/13-01-24-10 яким застосовано штрафну санкцію в сумі 1020 грн., відповідач зазначає, що ПАФ «Дністер» порушено пп. «б», «г» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.164.5 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168. ст.167, п.171.2 ст.171, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу, в частині не утриманого та не перерахованого податок на доходи фізичних осіб в сумі 763 603,21 грн. із наданого додаткового блага працівникам підприємства та фізичним особам за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

ПАФ «Дністер» надано додаткове благо у вигляді відшкодованих виплат за заправку автомобілів та харчування працівникам товариства, за придбаний товар/послуги фізичним особам на загальну суму 3 478 643,07грн. Відповідно не утримана сума військового збору з даних виплат становить 52 179,65 гривень.

ПАФ «Дністер» в порушення п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168; п.176.2 ст.176; п.п.1.5 п.п.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), встановленими Законом України від 31 липня 2014 року № 1621 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів», не утримано та не сплачено до бюджету військового збору у розмірі 52 179,65 гривень.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50738/13-01-09-02, яким застосовано штрафні санкції на суму 1 000 000 грн. за не реєстрацію акцизного складу, відповідач зазначає, що ПАФ «Дністер» отримано протягом календарного року пальне в обсягах понад 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) при цьому акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано, чим порушено підпункт 230.1.2 (б) пункт 230.1 статті 230 Кодексу.

Відповідач вважає, що підприємство мало можливість для дотримання прав та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжило достатніх заходів для їх усунення. Просить відмовити в задоволенні позову.

19.03.2025 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого-судді на лікарняному.

Підготовчі засідання, призначені на 16.04.2025 та 30.04.2025 відкладено у зв`язку із неявкою представника позивача.

14.05.2025 підготовче засідання відкладено на 28.05.2025 у зв`язку із об`єднанням справ в одне провадження.

28.05.2025 підготовче засідання відкладено на 11.06.2025 за клопотанням представника відповідача.

11.06.2025 підготовче засідання відкладено на 25.06.2025 за клопотанням представника позивача.

25.06.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.07.2025.

02.07.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.07.2025.

16.07.2025 судове засідання відкладено на 17.09.2025 за клопотанням представника позивача.

17.09.2025 судове засідання відкладено на 01.10.2025 за клопотанням представника відповідача.

01.10.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.10.2025.

15.10.2025 судове засідання відкладено на 29.10.2025.

29.10.2025 в судовому засіданні представники сторін не заперечили щодо переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження. Протокольною ухвалою суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Приватна агрофірма «Дністер» (далі ПАФ «Дністер») створена 23.07.1998, , є платником податку на прибуток на загальних підставах, є платником ПДВ (індивідуальний податковий номер 15).

Основним видом діяльності ПАФ «Дністер» є добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД: 08.12). До інших видів діяльності підприємства відносяться: Змішане сільське господарство, Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва, Вантажний автомобільний транспорт, Надання в оренду вантажних автомобілів.

Для здійснення вказаної діяльності ПАФ «Дністер» отримано від Державної служби геології та надр України спеціальний дозвіл на користування надрами №3309 від 19 грудня 2003 року.

Відповідно до наказу Державної служби геології та надр України № 419 від 01.12.2022 року, у зв`язку з надходженням подання Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 22.11.2022 № 25/4-17/16061-22, відповідно до підпункту 6 пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (в редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124), та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 29.11.2022 № 14- РГ/2022) зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3309 від 19.12.2003, наданого Приватній агрофірмі «Дністер».

Наказом Державної служби геології та надр України № 512 від 04.10.2023 року відповідно до частини сьомої статті 57 Кодексу України про надра, у зв`язку із наявністю підстав для поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами, та враховуючи лист ПАФ «Дністер» від 26.09.2023 № 108, Висновок з оцінки впливу на довкілля від 22.09.2023 №21/01-259/1 планової діяльності «Подальша розробка Миколаївського родовища з метою видобутку та переробки корисних копалин (пісок та вапняк), та пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 02.10.2023 № 2023-43) поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами №3309 від 19.12.2003, наданого Приватній агрофірмі «Дністер» () з метою видобування піску, вапняку Миколаївського родовища, розташованого в Львівській області.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20. п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст.77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за III квартал 2024 року, на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 09.09.2024 № 47964111 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПАФ «Дністер» (), направлень від 24.09.2024 №№10611 - 10620, працівниками ГУ ДПС у Львівській області проведено планову виїзну документальну перевірку Приватної агрофірми «Дністер» () за період діяльності з 01.07.2021 по 30.06.2024. з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 01.07.2021 по 30.06.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, про що складено Акт перевірки №44277/13-01-07-01/03762064 від 21.10.2024.

Згідно Акту перевірки №44277/13-01-07-01/03762064 від 21.10.2024 (далі Акт перевірки), перевіркою встановлено порушення ПАФ «Дністер»:

- п. п. 134.1.1 п. 134.1 ПК України та пунктів 5, 6, 7, 19 П(С)БО 16 «Витрати» ПАФ «Дністер», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 7 7778 413 грн., в т.ч. за 2 квартал 2022 р. в сумі 247 912 грн., за 3 квартал 2022 р. в сумі 1 786 089 грн., за 4 квартал 2022 р. в сумі 590 007 грн., за 4 квартал 2023 р. в сумі 1 200 145 грн., 1 квартал 2024 р. в сумі 2 679 926 грн. та за 2 квартал 2024 р. в сумі 1 274 334 грн.;

- п. 198.5 ст. 198 ПК України в результаті чого ПАФ «Дністер» занижено податок на додану вартість на загальну суму 196 182 грн., в тому числі за лютий 2023 р.- 99 225 грн., березень 2023 р. - 96 957 грн.;

- п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну за ставкою 20% за лютий 2024 р.;

- п. 201.10 ст. 201 ПК України ПАФ «Днісіер» несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні/розрахунки коригувань за період лютий, березень, червень 2024 року;

- п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, абз. 1 п. 121.1 ст. 121 ПК України у зв`язку із не представленням усіх первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, та інших документів для проведення планової документальної перевірки ПАФ «Дністер»;

- частини 47 статті 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із внесеними змінами та доповненнями);

- підпункту 230.1.2(б) пункту 230.1 статті 230 Кодексу, станом на 14.10.2024 року ПАФ «Дністер», акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не зареєстрований (відповідальність передбачена п. 128-1.2 ст. 128-1 Кодексу);

- пп. «б», «г» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, ст. 167, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 ПК України в частині не утриманого та не перерахованого податок на доходи фізичних осіб в сумі 763 603,21 грн. із наданого додаткового блага працівникам підприємства та фізичним особам за період з 01.07.2021 но 30.06.2024;

- п.п. 168.1.2 п.168.1 ст.168; п.176.2 ст.176; п.п. 1.5 п.п.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, встановленими Законом України від 31 липня 2014 року №1621 «Пpo внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів», не утримано та не сплачено до бюджету військового збору у розмірі 52 179,65 грн.;

- невідображення в Податковому розрахунку за формою 1ДФ та 4ДФ додаткового блага працівникам підприємства, фізичним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за вартість компенсаційних витрат за харчування, заправка авто та товари/послуги), за ознакою доходу « 126» період з 01.07.2021 по 30.06.2024; при поданні звітності, допущені помилки у податкових розрахунках за формою 4 ДФ за 2 та 4 квартали 2022 р., 1-2 квартали 2024 р., чим порушено п. 51.1 ст. 51. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України.

На підставі Акту перевірки, податковим органом винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 50735/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на суму 9723016,25 грн. (7778413 грн. за основним зобов`язанням та 1944 603,25 грн. за штрафними санкціями);

- № 50739/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 245227,50 грн. (296182 грн. за основним зобов`язанням та 49045,50 грн. за штрафними санкціями);

- № 50742/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким встановлено загальну суму штрафу 56920,62 грн.;

- № 50748/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким застосовано штраф у сумі 47411,67 грн.;

- № 50749/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким застосовано адміністративний штраф в сумі 2040,00 грн.;

- № 50751/13-01-07-02 від 25.11.2024, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Рентна плата на загальну суму 648526,90 грн. (518821,52 грн. за основним зобов`язанням та 129705,38 грн. за штрафними санкціями);

- № 50734/13-01-24-10 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на доходи фізичних осіб в сумі 942799,86 грн. (763603,21 грн. за основним зобов`язанням, 140422,27 грн. за штрафними санкціями, 38774,38 грн. пеня);

- № 50736/13-01-24-10 від 25.11.2024, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 64509,57 грн. (52179,65 грн. за основним зобов`язанням, 9595,54 грн. - штрафні санкції, 2734,38 грн. - пеня);

- № 50740/13-01-24-10 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями на суму 1020,00 грн.;

- № 50738/13-01-09-02 від 25.11.2024, яким застосовано штрафні санкції на суму 1000000 грн.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; е перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом;

Відповідно до пунктів 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Згідно п.п. 75.1., 75.1.2 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений статтею 77 ПК України.

Строки проведення виїзних перевірок визначені статтею 82 ПК України, відповідно до п. 82.1 якої тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Як визначено п. 85.1, абз. 1 п. 85.2 ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 86.1 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50735/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на суму 9723016 грн. 25 коп. (7778413 грн. за основним зобов`язанням та 1944603,25 штрафними санкціями), суд зазначає наступне.

Підставою для винесення податковим органом вказаного податкового повідомлення-рішення стало заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 43213403 грн., в т.ч. за 2 квартал 2022 року в сумі 1377 291 грн., за 3 квартал 2022 року в сумі 9922716 грн., за 4 квартал 2022 року в сумі 3277815,00 грн., за 4 квартал 2023 року в сумі 6667470 грн., 1 квартал 2024 року в сумі 14888476 грн. та за 2 квартал 2024 року в сумі 7079635 грн.

Згідно п. 3.1.1.1 Акту перевірки, перевіркою встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 ПАФ «Дністер» віднесено до складу витрат на збут послуги оренди спецтехніки та паливо на загальну суму 28324927,13 грн., в т.ч. за 2 квартал 2022 року в сумі 1377 290,67 грн., за 3 квартал 2022 року в сумі 9922716,74 грн., за 4 квартал 2022 року в сумі 3277 815,00 грн., за 4 квартал 2023 року в сумі 6667470 грн. та за 2 квартал 2024 року в суму 7079634,72 грн.

При цьому, ПАФ «Дністер» за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 було віднесено до складу витрат в бухгалтерському та податковому обліку витрати на збут, понесені підприємством за попередній звітний період (2021, 2022, 2023 - послуги оренди спецтехніки отримані від ПП «Гірничовидобувна компанія «СДК» та паливо) на загальну суму 28324927,13 грн.

Дані операції згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства відображені наступними проведеннями: Дт 84 Кт 39 - 28 324 927,13 грн.; Дт 93 Кт 84 - 28 324 927,13 грн.; Дт 79 Кт 93 - 28 324 927,13 грн.

Відповідач вважає, що ПАФ «Дністер» на порушення вимог пунктів 5, 6, 7, 19 П(С)БО 16 безпідставно включено в рядок 2180 Звіту про фінансові результатами «Інші операційні витрати» відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та в Податкову декларацію з податку на прибуток до складу інших операційних витрат вартість послуг оренди спецтехніки на загальну суму 28 324 927,13 грн., в т.ч. за 2 квартал 2022 року в сумі 1 377 290,67 грн., за 3 квартал 2022 року в сумі 9 922 716,74 грн., за 4 квартал 2022 року в сумі 3 277 815,00 грн., за 4 квартал 2023 року в сумі 6 667 470 грн. та за 2 квартал 2024 року в суму 7 079 634,72 грн., які отримані в 2021, 2022, 2023 роках та не є витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Відображені ПАФ «Дністер» показники у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 не відповідають даним бухгалтерського обліку підприємства.

Крім цього відповідач вказує, що перевіркою відображених у рядку 2050 звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» показників за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 у загальній сумі 214 598 100 грн. встановлено, що на формування цього показника мали вплив: собівартість видобутих корисних копалин (пісок, вапняк, щебінь вапняковий), в т.ч. прямі матеріальні витрати, витрати на оплату праці, витрати на страхування, сума внесків на соціальні заходи тощо, а також встановлено його завищення на суму 14 888 476 грн., в тому числі 1 квартал 2024 року в сумі 14 888 476грн., за рахунок віднесення до собівартості витрат, по виробництву готової продукції (піску) у період, коли у підприємства відсутній Спеціальний дозвіл на користування надрами.

Як визначено п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон №996-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону №996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 2 Закону №996-XIV визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Бухгалтерський облік, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону №996-XIV, є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 № 168/704 (далі - Положення № 88 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 ст. 1 Положення № 88).

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 ст. 2 Положення № 88).

Згідно п. 2.4 Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:

44.3.1. 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу;

44.3.2. 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;

44.3.3. 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;

44.3.4. 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 (далі - П(С)БО 16).

Норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п. 2 П(С)БО 16).

Відповідно до п.п. 5 - 8 П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Відповідно до п. 19 П(С)БО 16 витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

З матеріалів справи суд встановив, що ПАФ «Дністер» отримано від Державної служби геології та надр України спеціальний дозвіл на користування надрами №3309 від 19 грудня 2003 року.

Дію вищевказаного спеціального дозволу на користування надрами було зупинено наказом Державної служби геології та надр України № 419 від 01.12.2022.

Наказом Державної служби геології та надр України № 512 від 04.10.2023 поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами №3309 від 19.12.2003, наданого ПАФ «Дністер» з метою видобування піску, вапняку Миколаївського родовища, розташованого в Львівській області.

Представник позивача стверджує, що ПАФ «Дністер», починаючи з липня 2021 року, не здійснювала діяльності з видобутку піску та вапняку, а натомість лише здійснює господарську діяльність з реалізації раніше видобутих корисних копалин (до 01 липня 2021 року) та виконує за допомогою спеціальної техніки та автомобільної техніки роботи зі складування відкритим способом (на території кар`єру) вже видобутих раніше корисних копалин, а також виконує необхідні регламентні роботи щодо упорядкування території кар`єру та обслуговування техніки. Вказані твердження підтверджуються, зокрема, наявністю значних обсягів корисних копалин, які перебувають на складі агрофірми станом на 01 липня 2021 року (Акт інвентаризації від 01.07.2021), а саме: пісок - 460 тис. т.; піщаник 200 тис. т.; вапняк - 26,3 тис. т.; відсів вапняку - 9,3 тис. т.

Дохід від реалізації піску протягом ІІІ кварталу 2021 року становить 29617966,54 грн., дохід від реалізації вапняку протягом ІІІ кварталу 2021 року становить 608398,16 грн.

Крім цього, враховуючи здійснення ПАФ «Дністер» видобутку піску та вапняку у III кварталі 2021 року, але до 01 липня 2021 року, в порядку встановленому ст. 252 ПК України агрофірмою подана податкова декларація з рентної плати за ІІІ квартал 2021 року. А також сплачена рентна плата за користування надрами за ІІІ квартал 2021 року у сумі 2 886 400,00 гривень.

Суд встановив, що видобуток піску та поставка видобутої продукції здійснюється власною та орендованою технікою, а саме:

- гусеничним екскаватором VOLVO ЕС360NLC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 р.в. із заводським номером НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , що орендується у відповідності із договором оренди майна (техніки) № 44 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гусеничним екскаватором JСВ-JS330L, реєстраційний номер 25470 ВС, 2006 р.в., із заводським № JCBJS33DE61224595, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 10 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гусеничним екскаватором JСВ-220LС, реєстраційний номер 24291 ВС, 2007 р.в., із заводським № 71610191, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 9 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гусеничним екскаватором JСВ-JS330ME, реєстраційний номер 29167 ВС, 2008 р.в., із заводським № JCBJS33CJ81240796, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 7 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гусеничним екскаватором DOOSAN Solar 340LC, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 р.в., із заводським № DNKHELWOP60001954, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 5 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гусеничним екскаватором CAT 323СLN, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2003 р.в., із заводським № CAT0325CECSJ00642, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 39 від 01.08.2019 (згідно п. п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно- мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- машиною для подріблення - самохідною дробаркою «HARTL POWERCRUSHER PC 1310I», серійний № 21642 126, 2009 р.в., що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 51 від 13.08.2020 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- навантажувачем фронтальним CHENG Yong CG956E, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2008 р.в. із заводським номером №10339, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 4 від 01.08.2019 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гідромолотом RX х 30, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 19 від 01.08.2019 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- гідромолотом ATLAS Copco MB 1700, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 35 від 01.08.2019 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- навантажувачем фронтальним VOLVO-L150Е, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 2004 р.в. із заводським № L150EL8217, що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 14 від 01.08.2019 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- машиною для просіювання - самохідним грохотом «POWERSCREEN WARRIOR 1800», серійний № P1DOO123HGD67066, 2013 р.в., що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 49 від 22.06.2020р.(згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- вантажним сідловим тягачем MAN-TGX-26.480 - реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2011 р.в. із спеціалізованим напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_9 , що орендується згідно договору оренди майна (техніки) № 49 від 22.06.2020 (згідно п. 2.3.4. договору обов`язок здійснювати витрати на паливно - мастильні матеріали покладається на Приватну агрофірму «Дністер»);

- автомобілями КРАЗ , МАЗ та іншими, а також та рядом іншої вантажної техніки, що орендується згідно договорів оренди.

Щодо правомірності віднесення до складу витрат, що визначаються при обчисленні об`єкта оподаткування, слід зазначити наступне.

Виходячи з вимог Закону №996-XIV, обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону №996-XIV підприємство самостійно, зокрема: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Як визначено п.п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, долученими до матеріалів справи копіями первинних документів підтверджено факт здійснення позивачем починаючи з липня 2021 року господарської діяльності з реалізації раніше видобутих корисних копалин (до 01 липня 2021 року) та виконання за допомогою спеціальної техніки та автомобільної техніки робіт зі складування відкритим способом (на території кар`єру) вже видобутих раніше корисних копалин, виконання необхідних регламентних робіт щодо упорядкування території кар`єру та обслуговування техніки, внаслідок чого викладений відповідачем у Акті перевірки висновок про те, що на порушення вимог пунктів 5, 6, 7, 19 П(С)БО 16 позивачем безпідставно включено в рядок 2180 Звіту про фінансові результатами «Інші операційні витрати» відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та в Податкову декларацію з податку на прибуток до складу інших операційних витрат вартість послуг оренди спецтехніки на загальну суму 28 324 927,13 грн., є необґрунтованим.

За наведених обставин суд робить висновок, що податкове повідомлення-рішення №50735/13-01-07-02 від 25.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50739/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 245227,50 грн. (296182 грн. за основним зобов`язанням та 49045,50 грн. за штрафними санкціями), суд зазначає таке.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України, а саме заниження ПАФ «Дністер» задекларованих показників у рядку 4.2 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за ставкою 7%» всього у сумі 196 182 грн. в тому числі за лютий 2023 року в сумі 99 225 гривень, за березень 2023 року в сумі 96 957 гривень, за рахунок списання паливно-мастильних матеріалів по виробництву готової продукції (піску) у період, коли у підприємства відсутній Спеціальний дозвіл на користування надрами.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно п. 199.1 ст. 199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

При цьому ПК України не встановлено залежність нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України у разі використання придбаних товарів/послуг у операціях, передбачених цими пунктами, від факту формування податкового кредиту за такими операціями

Як визначено п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п. 25 вказаного Порядку платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Таким чином, податкові зобов`язання відповідно до п. 198.5 ст. 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України по товарах/послугах, які були придбані після 01 липня 2015 року з ПДВ, суми податку по яких не були включені до складу податкового кредиту, зокрема з причини зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, нараховуються платником податку- покупцем в звітному (податковому) періоді, в якому виникають підстави для включення сум ПДВ, сплачених (нарахованих) при придбанні товарів/послуг, до складу податкового кредиту, тобто в звітному (податковому) періоді, в якому податкова накладна зареєстрована в ЄРПН.

З метою визначення податкового періоду, у якому платник податку має право включити суми ПДВ до податкового кредиту на підставі зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, використовуючи інформацію, що міститься у електронному кабінеті платника податку, може встановити факт реєстрації в ЄРПН податкової накладної постачальником та дату реєстрації в ЄРПН такої податкової накладної, а також період, у якому має право віднести суми ПДВ до податкового кредиту на підставі такої податкової накладної.

Отже, період в якому віднесено до витрат товарно-матеріальні цінності та списано з балансу паливно-мастильні матеріали за лютий-березень 2023 не відбулось заниження ПДВ оскільки такі були здійснені в період здійснення ПАФ «Дністер» фактичної господарської операції із поставки та використання в господарській діяльності з видобування, реалізації корисних копалин у відповідності до спеціального дозволу на користування надрами №3309 від 19.12.2003 року.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що податкове повідомлення-рішення №50739/13-01-07-02 від 25.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50742/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким застосовано штрафні санкції в сумі 56920,62 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за ставкою 20%, на загальну суму ПДВ - 231 080 грн., в т.ч. за лютий 2024 року у сумі 231 080 грн.

Відповідно до Розрахунку штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ПАФ «Дністер» не зареєстровано 86 податкових накладних, а саме: № 129 від 08.02.2024, № 159 від 09.02.2024, № 206 від 12.02.2024, № 238 від 13.02.2024, № 42 від 05.02.2024, № 62 від 05.02.2024, № 82 від 07.02.2024, № 208 від 01.02.2024, № 81 від 07.02.2024, № 121 від 08.02.2024, № 152 від 09.02.2024, № 176 від 12.02.2024, № 38 від 05.02.2024, № 39 від 05.02.2024, № 40 від 05.02.2024, № 41 від 05.02.2024, № 56 від 06.02.2024, № 117 від 08.02.2024, № 118 від 08.02.2024, № 119 від 08.02.2024, № 120 від 08.02.2024, № 233 від 13.02.2024, № 94 від 08.02.2024, № 151 від 09.02.2024, № 191 від 12.02.2024, № 93 від 08.02.2024, № 160 від 09.02.2024, № 174 від 12.02.2024, № 230 від 13.02.2024, № 92 від 08.02.2024, № 91 від 08.02.2024, № 1 від 01.02.2024, № 2 від 01.02.2024, № 3 від 01.02.2024, № 4 від 01.02.2024, № 5 від 01.02.2024, № 6 від 01.02.2024, № 26 від 05.02.2024, № 27 від 05.02.2024, № 28 від 05.02.2024, № 29 від 05.02.2024, № 131 від 08.02.2024, № 178 від 12.02.2024, № 98 від 08.02.2024, № 99 від 08.02.2024, № 100 від 08.02.2024, № 101 від 08.02.2024, № 102 від 08.02.2024, № 103 від 08.02.2024, № 104 від 08.02.2024, № 105 від 08.02.2024, № 106 від 08.02.2024, № 107 від 08.02.2024, № 108 від 08.02.2024, № 109 від 08.02.2024, № 110 від 08.02.2024, № 111 від 08.02.2024, № 112 від 08.02.2024, № 113 від 08.02.2024, № 114 від 08.02.2024, № 115 від 08.02.2024, № 232 від 13.02.2024, № 25 від 01.02.2024, № 43 від 05.02.2024, № 61 від 06.02.2024, № 83 від 07.02.2024, № 97 від 08.02.2024, № 96 від 08.02.2024, № 95 від 08.02.2024, № 122 від 08.02.2024, № 135 від 09.02.2024, № 163 від 10.02.2024, № 170 від 10.02.2024, № 165 від 10.02.2024, № 166 від 10.02.2024, №171 від 10.02.2024, № 169 від 10.02.2024, № 164 від 10.02.2024, № 162 від 10.02.2024, № 167 від 10.02.2024, № 168 від 10.02.2024, № 207 від 12.02.2024, № 172 від 12.02.2024, № 234 від 13.02.2024, №213 від 13.02.2024.

Суд встановив, що 26 та 27 лютого 2024 року на виконання вимог ст. 201 ПК України позивачем за електронним підписом уповноваженої особи (директор Лавренюк Р.Б.) вказані податкові накладні подані на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Квитанції) документ не може бути прийнятий, виявленні помилки/зауваження: порушено вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну Руслана Лавренюк).

Зареєстровані підписи особи: директор з 14.02.2024 по 26.02.2024, директор з 15.02.2024 по 23.10.2024.

Представник позивача вказує, що у зв`язку із смертю попереднього директора ОСОБА_3 (10 лютого 2024 року), на підставі Протоколу загальних зборів учасників ПАФ «Дністер» від 13.02.2024 № 13/02/2024 відбулася зміна керівника та, відповідно до наказу № 18-к від 14.02.2024 ОСОБА_4 призначено директором ПАФ «Дністер». 14.02.2024 на нового директора Лавренюк Р.Б. створений кваліфікований електронний підпис.

Суд також встановив, що у зв`язку із відмовою податкового органу зареєструвати подані на реєстрацію податкові накладні, ПАФ «Дністер» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовами про визнання протиправними дій відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних вищезазначених податкових накладних а в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних вищезазначені податкові накладні ПАФ «Дністер».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №380/16042/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 25 від 01.02.2024, № 43 від 05.02.2024, № 61 від 06.02.2024, № 83 від 07.02.2024, № 207 від 12.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України розглянути і вирішити питання щодо реєстрації складених Приватною агрофірмою «Дністер» податкових накладних № 25 від 01.02.2024, № 43 від 05.02.2024, № 61 від 06.02.2024, № 83 від 07.02.2024, № 207 від 12.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №380/16184/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 98 від 08.02.2024; № 99 від 08.02.2024; № 100 від 08.02.2024; № 101 від 08.02.2024; № 102 від 08.02.2024; № 103 від 08.02.2024; № 104 від 08.02.2024; № 105 від 08.02.2024; № 106 від 08.02.2024; № 107 від 08.02.2024; № 108 від 08.02.2024; № 109 від 08.02.2024; № 110 від 08.02.2024; № 111 від 08.02.2024; № 112 від 08.02.2024; № 113 від 08.02.2024; № 114 від08.02.2024; № 115 від 08.02.2024; № 232 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної Агрофірми «Дністер» № 98 від 08.02.2024, № 99 від 08.02.2024, № 100 від 08.02.2024, № 101 від 08.02.2024, № 102 від 08.02.2024, № 103 від 08.02.2024, № 104 від 08.02.2024, № 105 від 08.02.2024, № 106 від 08.02.2024, № 107 від 08.02.2024, № 108 від 08.02.2024, № 109 від 08.02.2024, № 110 від 08.02.2024, № 111 від 08.02.2024, № 112 від 08.02.2024, № 113 від 08.02.2024, № 114 від 08.02.2024, № 115 від 08.02.2024, № 232 від 13.02.2024 датою подання їх на реєстрацію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі №380/16200/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 131 від 08.02.2024, № 178 від 12.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної Агрофірми «Дністер» № 131 від 08.02.2024, № 178 від 12.02.2024 датою подання їх на реєстрацію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №380/16968/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкової накладної №92 від 08.02.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватної Агрофірми «Дністер» №92 від 08.02.2024 року днем її подачі на реєстрацію - 26.02.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у справі №380/16972/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття надісланих Приватною агрофірмою «Дністер» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 08.02.2024 № 93; від 09.02.2024 № 160; від 12.02.2024 № 174; від 13.02.2024 № 230. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» від 08.02.2024 № 93; від 09.02.2024 № 160; від 12.02.2024 № 174; від 13.02.2024 № 230, датою їх подання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №380/17007/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №94 від 08.02.2024, №151 від 09.02.2024, №191 від 12.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» №94 від 08.02.2024, №151 від 09.02.2024, №191 від 12.02.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі №380/17047/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних № 38 від 05.02.2024; № 39 від 05.02.2024; № 40 від 05.02.2024; № 41 від 05.02.2024; № 56 від 06.02.2024; № 117 від 08.02.2024; № 118 від 08.02.2024; № 119 від 08.02.2024; № 120 від 08.02.2024; № 233 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» № 38 від 05.02.2024; № 39 від 05.02.2024; № 40 від 05.02.2024; № 41 від 05.02.2024; № 56 від 06.02.2024; № 117 від 08.02.2024; № 118 від 08.02.2024; № 119 від 08.02.2024; № 120 від 08.02.2024; № 233 від 13.02.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №380/17117/24 визнано протиправним дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №42 від 05.02.2024, №62 від 05.02.2024, №82 від 07.02.2024, №208 від 01.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» №42 від 05.02.2024, №62 від 05.02.2024, №82 від 07.02.2024, №208 від 01.02.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №380/17157/24 визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №129 від 08.02.2024, №159 від 09.02.2024, №206 від 12.02.2024, №238 від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України прийняти до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватної агрофірми «Дністер» №129 від 08.02.2024, №159 від 09.02.2024, №206 від 12.02.2024, №238 від 13.02.2024.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №380/16042/24, від 19.11.2024 у справі №380/16184/24, від 19.11.2024 у справі №380/16200/24, від 12.12.2024 у справі №380/16972/24, від 16.12.2024 у справі №380/17007/24, від 16.12.2024 у справі №380/17117/24, від 16.12.2024 у справі №380/17157/24 набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином несвоєчасна реєстрації ПН відбулась не з вини позивача, а внаслідок протиправних дій ДПС України щодо відмови у реєстрації таких ПН, що підтверджено вищевказаними рішеннями Львівського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили.

За наведених обставин суд робить висновок, що податкове повідомлення-рішення №50742/13-01-07-02 від 25.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50748/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким застосовано штраф у сумі 47411,67 грн., суд зазначає таке.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме ПАФ «Дністер» несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні/розрахунки коригувань за період лютий, березень, червень 2024 року.

Відповідно до п. 3.1.2.4 Акту перевірки, перевіркою встановлено, що ПАФ «Дністер» порушено термін реєстрації в ЄРПН наступних податкових накладних:

- №346 від 27.06.2024, дата реєстрації 02.09.2024, 46 днів затримки, сума ПДВ за ПН/РК 98719,96 грн.;

- №621 від 29.02.2024, дата реєстрації 04.09.2024, 170 днів затримки, сума ПДВ за ПН/РК 2721,82 грн.;

- №398 від 29.02.2024, дата реєстрації 28.08.2024, 163 дні затримки, сума ПДВ за ПН/РК 65606,89 грн.

- №346 від 27.02.2024, дата реєстрації 28.08.2024, 163 дні затримки, сума ПДВ за ПН/РК 86756,53 грн.;

- №357 від 29.03.2024, дата реєстрації 30.08.2024, 134 дні затримки, сума ПДВ за ПН/РК 95179,29 грн.

Відповідно до п. 120-1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Як визначено абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних складених, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних складених, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абз. 19 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Законом України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, внесено зміни до підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Так, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 89, згідно з яким тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Крім цього, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 90, відповідно до якого Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Суд встановив, що позивачем не надано жодних обґрунтувань на підтвердження своєї позиції щодо протиправності винесення податковим органом оскаржуваного ППР № 50748/13-01-07-02 від 25.11.2024, а також належних та допустимих доказів на підтвердження факту оскарження дій податкового органу щодо відмови у реєстрації податкових накладних №346 від 27.06.2024, дата реєстрації 02.09.2024, №621 від 29.02.2024, дата реєстрації 04.09.2024, №398 від 29.02.2024, №346 від 27.02.2024, №357 від 29.03.2024.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд робить висновок, що позивачем не здійснено (не забезпечено) своєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, а тому відповідачем за наслідками проведеної перевірки правомірно застосовано штрафні санкції податковим повідомленням - рішенням № 50748/13-01-07-02 від 25.11.2024 за порушення строків реєстрації вищевказаних податкових накладних та підстави для скасування такого відсутні.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50749/13-01-07-02 від 25.11.2024, яким застосовано адміністративний штраф в сумі 2040,00 грн., суд зазначає таке.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, абз. 1 п. 121.1 ст. 121 ПК України у зв`язку із не представленням усіх первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, та інших документів для проведення планової документальної перевірки ПАФ «Дністер».

Відповідно до п. 2.1. Акту перевірки, перевірка проводилась у період з 24.09.2024 по 14.10.2024. Термін проведення перевірки продовжувався згідно наказу ГУ ДПС у Львівській області від 07.10.2024 №5341-ПС із 08.10.2024 на 5 робочих днів.

У п. 2.7. Акту перевірки, зокрема, вказано, що станом на 14.10.2024 директором ПАФ «Дністер» п. Р. Лавренюк не представлено інспекторам ГУ ДПС у Львівській області, які проводять перевірку, усіх бухгалтерських, первинних документів, що підтверджують показники податкової звітності за період з 01.07.2021 по 30.06.2024, про що складено акти від 11.10.2024 №1/13-01-07-02/3762064 та від 14.10.2024 №2/13-01-07-02/3762064.

Відповідно до Акту від 11.10.2024 №1/13-01-07-02/3762064 «Про засвідчення факту ненадання первинних документів для проведення перевірки за період 01.07.2021 по 30.06.2024 ПАФ «Дністер», в ході проведення перевірки, ГУ ДПС у Львівській області керівнику ПАФ «Дністер» надано лист-вимогу від 10.10.2024 №2/6/13-01-07-02 «про надання в термін до 15-00 год. 11.02.2024 року письмове пояснення та копії підтверджуючих документів (первинних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку) за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 року, а саме: звіти виробництва за зміну по видобутку та переробці корисних копалин (надр); калькуляції, розрахунки по переробці; перелік машин та механізмів, які беруть участь у видобутку корисних копалин; журнал реєстрації в`їзду- виїзду автомобілів з кар`єру; книга обліку роботи машин, витрати пального і масел; наказ на консервацію спецвідвалів (складів) корисних копалин; щодо розбіжностей між доходами з податку на прибуток та податковими зобов`язаннями із податку на додану вартість; перелік працівників, які задіяні у процесі видобування надр та мають допуск до виконання і робіт підвищеної небезпеки; табелі обліку робочого часу; журнали проходження інструктажів з техніки безпеки; розрахунок формування відвалів; картка рахунку 746 помісячно із зазначенням номенклатури та кількості; картка рахунку 022 помісячно із зазначенням номенклатури та кількості; картка рахунку 39 помісячно із зазначенням номенклатури та кількості; протоколи (накази) по реалізації основних засобів; журнали - ордери по рах 26 помісячно; суми орендної плати (помісячно) за машини та механізми, які беруть участь у видобутку корисних копалин.

Як зазначено у вказаному Акті, станом на 15 год. 11.10.2024 ПАФ «Дністер» не надано вищезазначені документи.

Крім цього, відповідно до Акту від 14.10.2024 №2/13-01-07-02/3762064 «Про засвідчення факту ненадання первинних документів для проведення перевірки за період 01.07.2021 по 30.06.2024 ПАФ «Дністер», в ході проведення перевірки, ГУ ДПС у Львівській області керівнику ПАФ «Дністер» надано листи-вимоги від 24.09.2024 №28033/13-01-07-02, від 10.10.2024 №2/13-01-07-02, від 11.10.2024 №3/13-01-07-02 «про надання письмового пояснення та копій підтверджуючих документів (первинних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку) за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 року, а саме: звіти виробництва за зміну по видобутку та переробці корисних копалин (надр), калькуляції, розрахунки по переробці; перелік машин та механізмів, які беруть участь у видобутку корисних копалин; журнал реєстрації в`їзду- виїзду автомобілів з кар`єру; книга обліку роботи машин, витрати пального і масел; наказ на консервацію спецвідвалів (складів) корисних копалин; щодо розбіжностей між доходами з податку на прибуток та податковими зобов`язаннями із податку на додану вартість, перелік працівників, які задіяні у процесі видобування надр та мають допуск до виконання робіт підвищеної небезпеки; табелі обліку робочого часу; журнали проходження інструктажів з техніки безпеки; розрахунок формування відвалів; картка рахунку 746 помісячно із зазначенням номенклатури та кількості.

Як зазначено у вказаному Акті, за ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю, відповідно до вимог п. 121.1 ст. 121 розділу ІІ Податкового кодексу до платників податків передбачено застосування відповідних штрафів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Як зазначено у п. 2.1 Акту перевірки, така проводилась у період з 24.09.2024 по 14.10.2024.

З наведеного суд робить висновок, що вимоги ГУ ДПС у Львівській області від 10.10.2024 №2/13-01-07-02 та від 11.10.2024 №3/13-01-07-02 щодо надання письмового пояснення та копій підтверджуючих документів (первинних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку) за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 року, подані директору ПАФ «Дністер» з порушенням строку, визначеного п. 85.4 ст. 85 ПК України.

Також суд встановив, що директором ПАФ «Дністер» 14.10.2024 за №125 надано зауваження до Акту від 14.10.2024 №2/13-01-07-02/3762064, у яких зазначає, що згідно п. 85.4 ПК України відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки. Як вбачається з наказу ГУ ДПС у Львівській області №5341-ПС від 07.10. 2024 року останнім днем проведення перевірки ПАФ «Дністер» (з урахуванням продовження строку перевірки) є 14 жовтня 2024 року. Директор ПАФ «Дністер» вказує, що вимога ГУ ДПС у Львівській області оформлена листом від 11.10.2024 № 3/13 01 07-02 про надання пояснення та підтверджуючих документів (первинних документів, даних бухгалтерського та податкового обліку) за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 не пізніше 11 год. 00 хв. 14.10.2024 року, є вочевидь протизаконною (такою, що не відповідає положенням абзацу другого п. 85.4. Податкового кодексу України), а тому не породжує правових наслідків для платника податку (ПАФ «Дністер») у вигляді зобов`язання щодо надання у вказаний податковим органом строк запитуваних документів та пояснень.

Крім цього, у зауваженнях директор ПАФ «Дністер» вказує, що на вимогу від 24.09.2024 №28033/13-01-07-02 було надані усі документи в строк, визначений вимогою. Зазначає, що ПАФ «Дністер» не відмовляється від надання запитуваних документів, про те вказує про наявні порушення процедури, передбачені ПКУ, про надання запиту та отримання первинних документів, а також даних бухгалтерського та податкового обліку.

Аналогічні за змістом зауваження надані листом директора ПАФ «Дністер» від 11.10.2024 №119 у відповідь на вимогу від 10.10.2024 №2/13-01-07-02, а також листом від 11.10.2024 №122 у відповідь на вимогу 11.10.2024 №3/13-01-07-02.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не спростовано твердження директора ПАФ «Дністер» про надання усіх документів для перевірки у строк, визначений вимогою від 24.09.2024 №28033/13-01-07-02, суд робить висновок, що податкове повідомлення-рішення № 50749/13-01-07-02 від 25.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50751/13-01-07-02 від 25.11.2024, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Рентна плата на загальну суму 648526,90 грн. (518821,52 грн. за основним зобов`язанням та 129705,38 грн. за штрафними санкціями), суд зазначає таке.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення п.п. 252.1.1 п. 252.1, п.251.3 ст. 252 Податкового кодексу України.

Як зазначено у п. 3.1.4.3 Акту перевірки, відповідно до даних бухгалтерського обліку ПАФ «Дністер» (журналах-ордерах) по рахунках 23 «Виробництво» та 26 «Готова продукція» відображено надходження готової продукції власного виробництва (Дт 26 Кт 231), а саме: за лютий 2023 року - пісок в кількості 14 250 тон собівартістю 8 089 747,17 грн. та за березень 2023 року - пісок в кількості 21 452 тон собівартістю 2 286 683,22 грн. Всього за 1 квартал 2023 року видобуто піску в кількості 35 702 т, що відповідно становить 24 991,4 м. куб. (35 702 т *0,7 (коефіцієнт), загальною собівартістю 10 367 380,39 грн. Вартість одиниці товарної продукції гірничого підприємства (собівартість 1 м. куб. піску) становить 415,21 грн. Враховуючи вищезазначене ПАФ «Дністер» занижено рентну плату на суму 518 821,52 грн., в тому числі за 1 квартал 2023 року - 518 821,52 грн.

Відповідно до пп. 252.1.1 п. 252.1 ст. 252 ПК України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Згідно п. 252.3 ст. 252 ПК України об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, види якої встановлені кондиціями на мінеральну сировину об`єкта (ділянки) надр, до якої належать, зокрема:

252.3.1. обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;

252.3.2. обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл.

Як визначено п. 252.6 ст. 252 ПК України, базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Як вже встановлено судом, дію спеціального дозволу ПАФ «Дністер» на користування надрами було зупинено наказом Державної служби геології та надр України № 419 від 01.12.2022 та поновлено наказом Служби № 512 від 04.10.2023.

Судом встановлено, що у 1 кварталі 2023 року позивач не був платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, оскільки не мав права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі спеціального дозволу на користування надрами в межах конкретної ділянки надр (після зупинення дії спеціального дозволу наказом № 419 від 01.12.2022).

Суд виходить з того, що обсяг товарної продукції підприємства міг бути об`єктом оподаткування рентною платою, якщо він отриманий в результаті користування надрами (видобування корисної копалини) конкретно визначеної у відповідному спеціальному дозволі ділянки надр, а також у конкретно визначеному податковому періоді, у якому суб`єкт господарювання мав вищезазначений спеціальний дозвіл.

Інакше кажучи, об`єкт оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин міг виникнути лише якщо відповідний обсяг товарної продукції був отриманий суб`єктом господарювання, який мав чинний спеціальний дозвіл на користування відповідною ділянкою надр та здійснював видобування корисної копалини у відповідний звітний період.

Оскільки таким умовам позивач у звітний період не відповідав, висновок відповідача про наявність об`єкта оподаткування є невірним.

Крім цього, суд погоджується з доводами позивача про те, що пісок в обсязі 35702 т. не був видобутим, а натомість був знятим із консервації.

Враховуючи викладене, контролюючим органом безпідставно зроблений висновок про заниження позивачем податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № 50751/13-01-07-02 від 25.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень № 50734/13-01-24-10 від 25.11.2024, № 50736/13-01-24-10 від 25.11.2024, № 50740/13-01-24-10 від 25.11.2024, суд зазначає таке.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 50734/13-01-24-10 від 25.11.2024 стало порушення пп. «б», «г» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.164.5 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.167, п.171.2 ст.171, п. 176.2 ст.176 ПК України в частині не утриманого та не перерахованого податку на доходи фізичних осіб в сумі 763603,21 грн. із наданого додаткового блага працівникам підприємства та фізичним особам за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 50736/13-01-24-10 від 25.11.2024 стало порушення п.п. 168.1.2 п.168.1 ст.168; п.176.2 ст.176; п.п.1.5 п.п.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України: не утримано та не сплачено до бюджету військового збору у розмірі 52 179,65 грн. із наданого додаткового блага у вигляді відшкодованих виплат за заправку автомобілів та харчування працівникам товариства, за придбаний товар/послуги фізичним особам на загальну суму 3 478 643,07 грн. за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 50740/13-01-24-10 від 25.11.2024 стало порушення п. 51.1 ст. 51. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме не відображення в Податковому розрахунку за формою 1ДФ та 4ДФ додаткового блага працівникам підприємства, фізичним особам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (за вартість компенсаційних витрат за харчування, заправка авто та товари/послуги), за ознакою доходу « 126» період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

У п. 3.1.5.1 Акту перевірки, зокрема, зазначено, що ПАФ «Дністер» згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рах. 63 «Розрахунки з постачальниками», аналізу рахунку та актів звірок з ТОВ «Компанія ОККО БІЗНЕС» встановлено закупівлю палива для заправок автомобілів працівниками ПАФ «Дністер» за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 у вихідні дні на загальну суму 234 003,07 грн. Згідно з табелями обліку робочого часу за відповідний період працівники не працювали у вказані дати, шляхові листи на використання автотранспорту у зазначені дні відсутні. Відповідно до авансових звітів та табелів обліку робочого часу за вказаний період, працівники підприємства, закупляючи паливо, не перебували у відрядженні, що свідчить про закупівлю палива та використання його у власних цілях.

Загальна вартість пального, яке використане в позаробочий час і відповідно до отриманого доходу як додаткове благо становить 285 369,09 грн. (з врахуванням коефіцієнта 1,21951 х 234 003,07 грн.), сума податку на доходи фізичних осіб не утриманого та не перерахованого до бюджету за ставкою 18% становить 51 366,44 гривень.

Крім цього перевіркою встановлено надання працедавцем ПАФ «Дністер» працівникам додаткових благ у негрошовій формі у вигляді забезпечення харчуванням (послуги харчування за принципом «швецького столу») на загальну суму 3 044 640,0 грн.

Загальна вартість харчування для працівників підприємства і відповідно до отриманого доходу як додаткове благо становить 3 712 968,93 грн. (з врахуванням коефіцієнта 1,21951 х 3044640,0 грн.), сума податку на доходи фізичних осіб не утриманого та не перерахованого до бюджету за ставкою 18% становить 668 334,41 гривень.

Також, в ході перевірки встановлено, що загальна вартість товарів та послуг, які придбані для фізичних осіб і відповідно до отриманого доходу як додаткове благо становить 243 902,0 грн. (з врахуванням коефіцієнта 1,21951 х 200 000,0 грн.), сума податку на доходи фізичних осіб не утриманого та не перерахованого до бюджету за ставкою 18% становить 43902,36 грн.

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно п. 164.1. ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а», «б», «г» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств. Додатково до винятків, передбачених підпунктом «а» цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для осіб з інвалідністю, у тому числі які призначені для участі осіб з інвалідністю в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів;

г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.

Платниками податку на доходи фізичних осіб відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Отже, для нарахування вказаного виду податку податковим агентом необхідна персоніфікація отриманого доходу, тобто одержання доходу безпосередньо конкретним платником податку.

З аналізу вищевказаних правових норм ПК України слідує, що додаткове благо повинно бути персоніфікованим та пов`язано із конкретною фізичною особою - платником податків, створювати певні вигоди для такої особи, надаватися податковим агентом та бути виражене у формі коштів, матеріальних або нематеріальних цінностях, послугах чи інших видах доходу.

Відповідач під час визначення додаткового блага повинен обов`язково вказувати фізичну особу - платника податків, у якої це благо виникає, та період, у який це додаткове благо виникло.

Суд встановив, що відповідно до п. 5 розділу VI колективного договору ПАФ «Дністер», прийнятого загальними зборами (конференцією) трудового колективу 12.01.2022 та затвердженого директором ПАФ «Дністер» 12.01.2022, роботодавець зобов`язується своєчасно та безоплатно забезпечувати працівників молоком або рівноцінними йому харчовими продуктами, лікувально-профілактичним харчуванням, у тому числі шляхом забезпечення працівників харчуванням за принципом «шведського столу».

У Акті перевірки зазначено, що ПАФ «Дністер» уклало договори на послуги харчування працівників №0210-2018 від 01 жовтня 2018 року та №0201-2023 від 01 січня 2023року з фізичною особою- підприємцем ОСОБА_7 .

На підтвердження зазначених господарських операцій із ФОП ОСОБА_7 , позивачем надано до суду договори про надання послуг №0210-2018 від 01.10.2018, №0201-2023 від 01.01.2023, №15-02-2024 від 15.02.2024; акти виконаних робіт (наданих послуг); Акт звірки взаємних розрахунків між ПАФ «Дністер» та ФОП ОСОБА_7 за період липень 2021 червень 2024.

Суд встановив, що в Акті перевірки відповідачем взагалі не визначено конкретних фізичних осіб працівників підприємства, у яких виникло додаткове благо у вигляді забезпечення харчуванням за період з 01.07.2021 по 30.06.2024.

Аналогічно не визначено конкретних фізичних осіб працівників підприємства, у яких, як зазначено відповідачем у Акті перевірки, виникло додаткове благо у вигляді закупівлі палива та використання його у власних цілях за вказаний період.

Такий підхід до визначення податкового зобов`язання податковим органом, не ґрунтується на нормах Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 у справі № 808/3611/16.

У Акті перевірки також вказано, що в ході перевірки по 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та первинних документів встановлено перерахування коштів ФОПам за товар та послуги для фізичних осіб, а саме:

- 05.01.2023 року та 25.05.2023 року ТОВ «Комплекс водних видів спорту» за відвідування спорткомплексу Аквапарк Пляж для ОСОБА_8 відповідно до листа в сумі 6800,0 гривень,

- 06.11.2023 року ФОП ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_10 ) за тотальний ендопротез колінного суглобу цементної фіксації для ОСОБА_10 відповідно до листа №б/н від 06.11.2023 року, в сумі 84700,0 гривень,

- 23.04.2024 року ФОП ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) за тотальний ендопротез кульшового суглобу для ОСОБА_12 відповідно до листа Заневич 1.1. від 19.04.2024 року, в сумі 100 000,0 гривень,

- 29.05.2024 року ФОП ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_12 ) за загальний масаж і оздоровчу фізичну культуру для ОСОБА_8 відповідно до листа № 1 І від 26.05.2023 року в сумі 8500,0 гривень.

Загальна вартість товарів та послуг, які придбані для фізичних осіб і відповідно до отриманого доходу як додаткове благо становить 243 902,0 грн. (з врахуванням коефіцієнта 1,21951 х 200 000,0 грн.), сума податку на доходи фізичних осіб не утриманого та не перерахованого до бюджету за ставкою 18% становить 43 902,36 гривень.

Суд зазначає, що у відповідності до п. 165.1.19. п. 165.1 ст. 165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються кошти або вартість майна (послуг), що надаються як допомога на лікування та медичне обслуговування платника податку або члена сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення, дитини, яка перебуває під опікою або піклуванням платника податку, за умови документального підтвердження витрат, пов`язаних із наданням зазначеної допомоги (у разі надання коштів), у тому числі, але не виключно, для придбання ліків, донорських компонентів, протезно-ортопедичних виробів, виробів медичного призначення для індивідуального користування осіб з інвалідністю, за рахунок коштів благодійної організації або його роботодавця, в тому числі в частині витрат роботодавця на обов`язковий профілактичний огляд працівника згідно із Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та на вакцинацію працівника, спрямовану на профілактику захворювань в період загрози епідемій відповідно до Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» за наявності відповідних підтвердних документів, крім витрат, що компенсуються виплатами з фонду загальнообов`язкового державного соціального медичного страхування.

Отже, оплата працівникам підприємства фізичним особам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 товарів та послуг, пов`язаних із лікуванням та медичним обслуговуванням, не є додатковим благом у розумінні ПК України.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що податкові повідомлення-рішення № 50734/13-01-24-10 від 25.11.2024, № 50736/13-01-24-10 від 25.11.2024, № 50740/13-01-24-10 від 25.11.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 50738/13-01-09-02 від 25.11.2024, яким застосовано штрафні санкції на суму 1000000 грн., суд зазначає таке.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення стало порушення пп. 230.1.2 (б) п. 230.1 ст. 230 ПК України, оскільки ПАФ «Дністер» отримано протягом календарного року пальне в обсягах понад 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) при цьому акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано.

На підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 128-1.2 ст. 128-1 ПК України податковим органом застосовано штрафні санкції на суму 1000000 грн.

Підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Згідно п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 14.1.6 п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що акцизний склад це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, зокрема:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Відповідно до підпункту «б» пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно п. 128-1.2 ст.128 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Відповідно до пп. 14.1.4. п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Одночасно визначено, що не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

- у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

- при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу / акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Згідно п. 117.3 ст. 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

Відповідно до п. 2.3. Акту перевірки, перевіркою встановлено, що фактично суб`єкт господарювання знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський район, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, буд. 4.

Згідно п. 3.1.3 Акту перевірки, пальне для власного споживання ПАФ «Дністер» зберігає за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, Північно-Східна околиця м. Миколаїв, кар`єр піску Миколаївського родовища, в резервуарах, що використовуються для зберігання пального.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем не з`ясовано та не вказано де позивач проводить свою діяльність, чи це приміщення, чи територія, крім того не з`ясовано чи має позивач документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією кар`єру піску Миколаївського родовища, що є обов`язковим для реєстрації акцизного складу.

Працівниками контролюючого органу складено Довідку про загальну інформацію щодо ПАФ «Дністер» та результатів його діяльності за період з 01.07.2021 по 30.06.2024 (т. 1 а.с. 105-109), у якій, зокрема, наведено перелік об`єктів оподаткування, які позивачем задекларовано використання в господарській діяльності. Проте, у вказаному переліку відсутні будь-які відомості щодо резервуарів, які позивач використовує для зберігання пального для власних потреб.

Отже, відповідачем винесено оскаржуване рішення необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому притягнення позивача до відповідальності за ч. 128-1.2 ст.128-1 ПК України є протиправним, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення № 50738/13-01-09-02 від 25.11.2024 підлягає скасуванню.

Свідки ОСОБА_14 , головний державний інспектор відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області, Федак Л.Р., головний державний інспектор у сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області, Онацько О.В., головний державний інспектор відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області, Кирилова (Саган) Т.С., головний державний інспектор відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області у судовому засіданні надали пояснення за своїм змістом аналогічні висновкам викладеним у акті перевірки.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову частково.

Зважаючи на часткове задоволення позову, суд, керуючись ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 84940,31 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 25.11.2024 року:

- № 50735/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на суму дев`ять мільйонів сімсот двадцять три тисячі шістнадцять грн. 25 коп. (7 778 413 грн. за основним зобов`язанням та 1 944 603,25 штрафними санкціями);

- № 50739/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 245227,50 грн.;

- № 50742/13-01-07-02, яким встановлено загальну суму штрафу 56920,62 грн.;

- № 50749/13-01-07-02, яким застосовано адміністративний штраф в сумі 2040 грн.;

- № 50751/13-01-07-02, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Рентна плата на загальну суму 648526,90 грн.;

- № 50734/13-01-24-10 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на доходи фізичних осіб в сумі 942 799,86 грн.;

- № 50736/13-01-24-10 на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 64 509,57 грн.;

- № 50740/13-01-24-10 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями на суму 1020 грн.;

- № 50738/13-01-09-02, яким застосовано штрафні санкції на суму 1 000 000 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Приватної агрофірми «Дністер» (вул. В. Великого, 4, м. Миколаїв, Стрийський район, Львівська область, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) судовий збір у розмірі 84940 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок) грн. 31 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 19.11.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович