Справа № 420/21231/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів позивача, нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2024 року та виплачених разом в сумі 227 336,28 грн., у січні 2025 року;

Визнати протиправними дії Відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - протиправними та скасувати позначку в особливостях пенсійної справі позивача не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі;

Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 07.10.2009 року в розмірі станом на момент здійснення виплати пенсії, з урахуванням її осучаснення відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в чинній редакції на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу, усунутись від опрацювання справи позивача в режимі макетної обробки, з врахуванням виплачених сум та з урахуванням компенсації втрати частини доходів на банківський рахунок Позивача;

Зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну суму пенсійних коштів позивача, нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 31.12.2024 року та виплачених разом в сумі 227 336,28,48 грн, у січні 2025 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримав від Відповідача лист від 31.03.2025 року №2428-1725/К-02/8-2100/25, з якого дізнався про порушення свого права, оскільки на виконання рішення суду від 06.01.2022 у справі №540/4510/21 Відповідач протиправно здійснив розрахунок пенсії Позивача з 07.10.2009 у щомісячному твердому розмірі 1243,59 грн. Нарахована заборгованість пенсії з 07.10.2009 по 31.12.2024 у сумі 227336,28 грн та місячний розмір пенсії в сумі 1243,59 грн перераховано в січні 2025 року на особистий банківський рахунок гр. ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ Приватбанк. Крім того, відповідач зазначив, що зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів рішення суду не містить.

Ухвалою суду від 23.07.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.08.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив, в якому відповідач заперечує щодо доводів позовної заяви та просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зазначає, що статтею 42 Закону №1058 не передбачено, працюючим пенсіонерам здійснення перерахунків пенсійних виплат у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, а також у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати, а отже Позивач не має права на проведення автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до Закону №1058, так як по теперішній час рахується працюючим. На підставі вищевикладеного, зазначаємо, що вимоги Позивача здійснити розрахунок та виплату пенсії з 07.10.2009 року з урахуванням автоматичних перерахунків, індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст.42 та відповідно до постанови КМУ №251, постанови КМУ №124, в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії, є ПЕРЕДЧАСНИМИ, оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо будуть порушені у майбутньому. Головним управлінням, в межах своєї компетенції, вчинено всі необхідні заходи спрямовані на виконання рішення суду. Головним управлінням не порушено терміни виплати компенсації, які проводяться у разі затримки виплати грошових доходів, нарахованих громадянам на один і більше календарних місяців. Тому, підстав для нарахування та виплати Позивачу компенсації втрати частини доходів, у Відповідача немає.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

По досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалася йому до виїзду за кордон.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року у справі №540/4510/21 (залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 року) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року.

Згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року у справі № 420/3916/24, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної пенсії з 07.10.2009 року на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, суд встановив, що згідно з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року по справі №420/3916/24, яке набрало законної сили 12.12.2024 року, Головним управлінням проведено з 07.10.2009 року поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк».

За період з 07.10.2009 року по 31.01.2025 року нараховано борг в сумі - 228 579,87 грн.

У січні 2025 нараховано: 1243,59 грн. - місячний розмір пенсії; 227336,28 грн. - доплата по перерахунку за період з 07.10.2009 року по 31.12.2024 року, дата виплати 25 число.

Кошти за вищевказаний період були перераховані на поточний рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 в банківську установу АТ КБ «Приватбанк» в січні 2025 року.

Проте, банківською установою АТ КБ «Приватбанк» перераховані кошти за відомостями січня 2025 року було повернуто з причиною «закриття поточного рахунку».

Ухвалою суду від 16.07.2025 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року у справі №420/3916/24 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області проведення виплат пенсії ОСОБА_1 на банківський рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Згідно з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року у справі №420/3916/24, Головним управлінням проведено з 07.10.2009 року поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ «Ощадбанк» за період з 07.10.2009 року по 31.08.2025 включно, у сумі - 237285,00 грн.

Кошти у сумі - 237285 грн., 12.08.2025 року перераховано на рахунок № НОМЕР_3 , що підтверджується Витягом зі Списку №1 (10021 - карткові рахунки) на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ «Ощадбанк» за період №15 із 12.08.2025 року по 12.08.2025 року.

Разом з цим позивачу не здійснено перерахунок вказаної пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Перевіряючи наявність правових підстав для збільшення розміру поновленої позивачу пенсії, суд враховує, що з дати припинення виплати пенсії позивача та до дати поновлення виплати пенсії змінилось законодавство в сфері пенсійного забезпечення.

На дату поновлення виплати пенсії позивачу вже діяв Закон № 1058-IV, який в редакції чинної на дату 01.10.2009 року статтею 43 передбачав, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону № 1058-IV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Порядок перерахунку пенсії, призначеної за Законом № 1058-IV визначений ст. 42 цього Закону.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 42 Закону № 1058-IV пенсії, в редакції чинної на дату 01.10.2009 року, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З 01.11.2009 по 31.12.2009 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив 573 грн.

Сукупний аналіз наведених норм матеріального права доводять, що позивач мав право на поновлення пенсії, в розмірі, який не може бути менш мінімального розміру пенсії, встановленого Законом № 1058-IV та має право на перерахунок пенсії.

Так, відповідно до ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (в редакції, зі змінами від 11.10.2017 року, які діють до теперішнього часу з певними змінами) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення, та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, позивачу призначена пенсія за віком.

Позивач 1946 року народження, а отже 60 років йому виповнилося у 2007 році.

Проте, в порушення наведених вище вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем після поновлення виплати позивачу пенсії не здійснюється підвищення розміру пенсії позивача у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд наголошує, що з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає автоматичне підвищення та перерахунок пенсії.

тже, враховуючи встановлення судом у даній справі допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії та щодо не підвищення розміру пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії та не підвищення розміру пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії та підвищити розмір пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року.

При цьому, вимоги позивача в частині скасування позначки в пенсії справі, невикористання режиму «макетної обробки» при перерахунку пенсії є такими, що до задоволення не належать, оскільки стосуються порядку реалізації відповідачем за допомогою програмного забезпечення владних функцій, а не безпосередньо носять управлінський характер щодо позивача.

Щодо врахування під час перерахунку постанов КМУ, суд зазначає, що вказані вимоги до задоволення не належать,як передчасні.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність у невиплаті компенсації втрати частини доходів та обов`язку здійснити компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17 та у постанові по справі № 240/11882/19 від 15 жовтня 2020 року.

Також у справі № 240/11882/19 Верховний Суд зауважив, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Цей висновок був повторений у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 року у справі № 620/7687/21.

Отже, недоотримання позивачем сум пенсії в період за період з 07.10.2009 року по 31.12.2024 року відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Здійснення відповідачем розрахунку заборгованості одним платежем на виконання судового рішення не змінює характер соціальних виплат як періодичних.

У тому числі, не зазначення у судовому рішенні висновку про нарахування позивачу компенсації втрати частини доходу не звільняє орган від обов`язку, прямо передбаченого ст.ст. 2, 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Таким чином, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправною та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що адміністративний позов належить до часткового задоволенні, та суд відмовив у задоволенні похідних вимог, з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь позивача слід стягнути 1937,92 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області стосовно не здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не проведення перерахунку пенсії та не підвищення розміру пенсії ОСОБА_1 згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії та підвищити розмір пенсії ОСОБА_1 згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням здійснених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмір 1937,92 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, Херсонська обл., 73036, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 21 листопада 2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо