Справа № 440/5211/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 р. Справа № 440/5211/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕНІ ГАГАРІНА" на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.08.25 по справі № 440/5211/25

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМЕНІ ГАГАРІНА»

до Головне управління ДПС у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 у справі №440/5211/25 адміністративний позов ТОВ "ІМЕНІ ГАГАРІНА" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано попереднє рішення Головного управління ДПС України у Полтавській області №73/16-31-04-03 від 12.09.2024 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового зобов`язання.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС України у Полтавській області №79/16-31-04-03 від 08.10.2024 щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового зобов`язання.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області повторно розглянути заяву ТОВ "ІМЕНІ ГАГАРІНА" від 14.09.2022 року №28 з урахуванням доповнень про неможливість своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю ІМЕНІ ГАГАРІНА своїх податкових обов`язків щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства ТОВ "ІМЕНІ ГАГАРІНА" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2025 залишено без змін.

Позивачем до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 5000,00 грн на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у задоволенні заяви ТОВ "ІМЕНІ ГАГАРІНА" про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 скасувати та ухвалити постанову, яким задовольнити заяву ТОВ "Імені Гагаріна" про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Вказує, що висновки суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного законодавства.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ГУ ДПС у Полтавській області зазначає, що виходячи з обсягу та характеру доказів у справі, кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, розмір вартості наданих послуг є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданх адвокатом послуг, відтак вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу є необгрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 31.07.2018 по справі №820/4263/17.

Також, згідно ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Імені Гагаріна" (клієнт) та адвокатом Тарабака К.М. (адвокат) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №14-12/23 від 14.12.2023, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу, здійснювати захист та представляти інтереси клієнта у судах всіх інстанцій, на підставі ордеру на надання правничої допомоги.

Оплата виконаних робіт і наданих послуг може здійснюватись на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг протягом п`яти банківських днів з моменту отримання ріхунку - фактури від адвоката (п. 4.2 Договору).

Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 14.04.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги №14-12/23 від 14.12.2023, адвокат надає клієнту правову допомогу, яка полягає в написанні позову до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, складання інших процесуальних документів по суті справи, надання усних консультацій з або без вивчення документів, аналіз судової практики. Адвокат та клієнт дійшли згоди, що вартість правової допомоги складає 5000,00 грн. (п. 1.1., п. 1.2 Договору).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2025 підтверджено, адвокат виконав зобов`язання з підготовки до розгляду справи (аналіз фактичних обставин справи, формулювання доказів, аналіз судової практики, складання, оформлення і надсилання позову до ГУ ДПС у Полтаській області) 6 годин - 3000,00 грн.; складання відповіді на відзив ГУ ДПС у Полтавській області 4 години - 2000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

В постанові Верховного Суду від 23.07.2023 у справі №340/4492/22 судом касаційної інстанції висловлено позицію, згідно якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, абсолютно всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами, розумності, справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 20.05.2022 у справі №540/56/20, від 20.09.2021 у справі №815/390/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Щодо висновків суду першої інстанції, що позивачем не надано документів, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, колегія суддів вважає помилковими та зазначає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 23 січня 2025 року по справі №240/32993/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі №227/2301/21 щодо розподілу судових витрат дійшла висновків, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.".

Варто зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукає суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом першої інстанції рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь позивача понесених ним витрат у сумі 2500,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Полтавськогор окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/5211/25 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕНІ ГАГАРІНА" - задовольнити частково.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі № 440/5211/25 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна" () понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області ().

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова Я.В. П`янова