Справа № 1.380.2019.005377
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005377
провадження № 380.20.1.380.2019.005377
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крутько О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебував позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №1.380.2019.005377 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до спеціального стажу періоду роботи ОСОБА_1 на посадах інструктора-методиста по роботі з дітьми спорткомплексу по боксу облради Колос з 04 серпня 1986 року по 30.06.1987 року та на посаді вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з 29 лютого 1988 року по січень 1990 року та з 01 липня 1990 року по 01 вересня 1991 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років: - роботу на посаді інструктора-методиста по роботі з дітьми спорткомплексу по боксу облради Колос з 04 серпня 1986 року по 30.06.1987 року. - роботу на посаді вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з 29 лютого 1988 року по січень 1990 року та з 01 липня 1990 року по 01 вересня 1991 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Рішення набрало законної сили 06.07.2020.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій - відмовлено.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 повернуто заявнику без розгляду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 1.380.2019.005377 - залишено без змін.

06.11.2025 позивачкою повторно подано заява за вх.№88646 про роз`яснення судового рішення, просить роз`яснити рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №1.380.2019.005377 в частині моменту призначення пенсії за вислугу років Пенсійним фондом України у Львівській області, а саме з дня звернення позивача (2013 року).

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України йдеться про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Так, цією статтею визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства зокрема й у разі подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

При цьому під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Слід врахувати, що наведений у частині 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, адже суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Разом із тим завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Варто наголосити на тому, що неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства, що визначено пунктом 9 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.10.2024, 04.03.2025, 17.03.2025 зверталася до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 1.380.2019.005377 - залишено без змін.

Однак, 06 листопада 2025 року позивачка звернувся повторно з заявою про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377, посилаючись на однакові підстави, яким вже надавалась оцінка в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025.

Таким чином, подання заявником заяв про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377, які за своїм змістом тотожні, та за відсутності при цьому інших підстав або нових обставин свідчить про зловживання ним процесуальними правами у спосіб подання численних заяв про роз`яснення рішення суду, що подібні за змістом.

Водночас відповідно до частини 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, наслідком визнання зловживання учасником справи своїми процесуальними правами у спосіб подання скарги, заяви чи клопотання є залишення такої скарги, заяви, клопотання без розгляду або їх повернення.

Відтак суд наділено правом залишити клопотання (заяву) без розгляду або його (її) повернути у разі зловживання учасником судового процесу процесуальними правами, що суперечать завданню адміністративному судочинству, в тому числі й у разі подання таким учасником клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже було вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що подання заяви про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377 в черговий раз за відсутності інших підстав або нових обставин вказує на зловживання заявником процесуальними правами, а тому таку заяву слід повернути заявнику.

Керуючись 44, 45, 149, 154, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви від 16.11.2025 роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у адміністративній справі №1.380.2019.005377 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Крутько О.В.