Справа № 520/11015/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 р. Справа № 520/11015/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроль РЗС" до відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося, Товариство з обмеженою відповідальністю "Петроль РЗС", з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, в якому просить суд скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №129286 від 05.11.2024 р., прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №129286 від 05.11.2024 р., прийнята відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, є протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567), Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі Порядок № 422), на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області та направлення на перевірку № 001522 від 03.10.2024, 10.10.2024 співробітниками відділу проводилась рейдова перевірка на а/д М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине», 916 км + 897 м.

Відповідно до пункту 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , проте використовується ТОВ "Петроль РЗС" у своїй господарській діяльності, що установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної № від 09.10.2024, у графі «автомобільний перевізник» якої зазначено «ТОВ «Петроль-РЗС» (21193658)».

На момент проведення перевірки було встановлено відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів.

У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях складено акт № АР 062961 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.10.2024, зі змістом якого водій був ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився, про що зазначено в акті перевірки.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Повідомленням №93561/40/24-24 від 24.10.2024 ТОВ "Петроль РЗС" викликано для розгляду справи, призначеної на 05.11.2024 з 9.00 до 11.00 в приміщенні відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях.

Відповідно до даних трекінгу Укрпошти, вищевказане повідомлення про розгляд справи відправлено на поштову адресу підприємства 22.10.2024 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, 08.11.2024 повідомлення було повернуто на адресу відділу, що підтверджено копією конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно пункту 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, відділом нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.

За результатами розгляду акту № АР 062961 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.10.2024, відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 129286 від 05.11.2024 якою за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн.

Копію постанови № 129286 від 05.11.2024 направлено на поштову адресу підприємства рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення разом із супровідним листом від 07.11.2024 №98770/40/24-24.

Проте, 22.11.2024 постанова була повернута на адресу відділу, що також підтверджено копією конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №129286 від 05.11.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ.

Статтею 2 Закону №2344-ІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про транспорт» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №1567).

Пунктами 2, 4 Порядку №1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктами 12 - 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пунктів 21 - 27 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Акти, зазначені у пунктах 20, 21 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що в акті № АР 062961 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.10.2024 зазначено, що на момент проведення перевірки встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів.

У зв`язку з чим відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 129286 від 05.11.2024, якою за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» №1644-ІІІ, застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн.

Щодо суті встановленого порушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до визначення, наведеного в ст. 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» від 06.04.2000 №1644-ІІІ (далі - Закон №1644-ІІІ):

- небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин;

- небезпечні речовини - речовини, віднесені до таких класів: клас 1 - вибухові речовини та вироби; клас 2 - гази; клас 3 - легкозаймисті рідини; клас 4.1 - легкозаймисті тверді речовини; клас 4.2 - речовини, схильні до самозаймання; клас 4.3 - речовини, що виділяють легкозаймисті гази при стиканні з водою; клас 5.1 - речовини, що окислюють; клас 5.2 - органічні пероксиди; клас 6.1 - токсичні речовини; клас 6.2 - інфекційні речовини; клас 7 - радіоактивні матеріали; клас 8 - корозійні речовини; клас 9 - інші небезпечні речовини та вироби.

Статтею 8 згаданого вище Закону №1644-ІІІ визначені права та обов`язки перевізника у сфері перевезення небезпечних вантажів, відповідно до яких перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний, в тому числі у разі дорожнього перевезення розробити та погодити з органами Національної поліції маршрути і режими перевезення небезпечних вантажів; забезпечити своєчасний огляд транспортних засобів територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та отримання відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу.

Статтею 19 Закону №1644-ІІІ встановлені вимоги до транспортних засобів, якими перевозяться небезпечні вантажі.

Так, транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтв про допуск до перевезення.

Відповідно дост.20 цього Закону №1644-ІІІ перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

При цьому, відповідно дост.16 цього Закону, до компетенції Міністерства внутрішніх справ України у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів належить розроблення і затвердження за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, нормативно-правових актів з питань дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до визначеної ст.16 Закону №1644-ІІІ компетенції у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів, Міністерством внутрішніх справ України виданий наказ від 04.08.2018 №656, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 вересня 2018 р. за №1041/32493, яким затверджені Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів (далі-Правила); Порядок видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (далі-Порядок №656).

З огляду на положення Закону №1644-ІІІ, вказані Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів і Порядок видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, є складовою законодавства з питань перевезення небезпечних вантажів і, як в них зазначено, вимоги цих Правил та Порядку, є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та фізичних осіб, які є учасниками дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Підпунктом 3 пункту 9 розділу І Правил, передбачено, що при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи, зокрема, а саме:

- свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою).

Власник транспортного засобу, перевізник або уповноважена ними особа має право вільного вибору СЦ для проведення перевірки відповідності конструкції транспортного засобу вимогам ДОПНВ та отримання/продовження Свідоцтва, п.4 розділу ІІ Порядку №656.

Згідно до п.9 розділу ІІ наведеного Порядку №656, за результатами перевірки посадова особа СЦ видає/продовжує засвідчене підписом та печаткою СЦ Свідоцтво. Свідоцтво видається/продовжується власникові транспортного засобу, перевізнику або уповноваженій ними особі не пізніше п`яти робочих днів після реєстрації заяви у СЦ.

Свідоцтво підлягає поверненню до СЦ, зокрема, у разі зміни власника транспортного засобу або перевізника п.15 розділу ІІ згаданого Порядку №656.

Отже, із аналізу наведених вище приписів чинного законодавства у сфері автомобільного перевезення небезпечних вантажів слідує, що на автомобільного перевізника, а також водія, який здійснює такі перевезення, покладені обов`язки, зокрема, на перевізника - отримання відповідного свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу; на водія наявність при собі свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу та надання його до перевірки уповноваженим особам відповідача на момент її проведення на дорозі (рейдової перевірки).

При цьому, пунктом 15 розділу ІІ Порядку №656 передбачено, що відповідне свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу підлягає поверненню до СЦ (сервісного центру МВС) у разі зміни, зокрема, перевізника.

Із наведеного аналізу вказаного припису можна дійти висновку, що використання свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу можливе лише перевізником (власником ТЗ, уповноваженою особою), якому таке свідоцтво видано.

Як встановлено судом, в акті № АР 062961 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.10.2024 зазначено, що на момент проведення перевірки встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частини 19 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

З наданого разом з відзивом на позов відеозапису (прикріплений файл 5233) вбачається, що до перевірки 10.10.2024 водієм транспортного засобу DAF н.з. НОМЕР_3 надано копію свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (відеозапис 1 хв. 57 сек.), з якого інспектором встановлено, що Свідоцтво видане на перевізника ОСОБА_3 .

В позовній заяві представник позивача зазначив, що ТОВ "ПЕТРОЛЬ-РЗС" отримано усі необхідні дозвільні документи, в тому числі свідоцтва про допущення т/з до перевезення визначених небезпечних вантажів до т.з DAF н.з. НОМЕР_3 та т.з. TRAILOR н.з. НОМЕР_2 строком дії до 31.01.2025.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копія Свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів №017437 від 31.01.2024 на транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевізник ОСОБА_3 . Дія посвідчення - 31.01.2025 (а.с. 6 - 7).

Разом з тим, згідно наданої до перевірки товарно - транспортної накладної № від 09.10.2024, автомобіль AX8173HI DAF ХF 105, 460, у графі «автомобільний перевізник» зазначено «ТОВ «Петроль-РЗС» (21193658)».

Відповідно, під час проведення рейдової перевірки відповідачем правомірно не прийнято до уваги Свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів №017437 від 31.01.2024, оскільки в ньому вказаний перевізник ОСОБА_3 , тоді як під час проведення перевірки перевізником був ТОВ «Петроль-РЗС».

Тобто, автомобільний перевізник не забезпечив водія свідоцтвом про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, чим порушив вимоги статті 48 Закону №2344.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За викладених обставин, виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства та враховуючи встановлення факту відсутності при перевезенні небезпечного вантажу у водія, на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону Закону України «Про автомобільний транспорт», свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів, оформленого на перевізника ТОВ «Петроль-РЗС», суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн., є правомірною та не підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою застосовано адміністративно - господарський штраф у розмірі 17000,00 грн., при цьому позивачем не спростовано факту вчинення ним порушень законодавства про автомобільний транспорт, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроль РЗС".

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроль РЗС".

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Петроль РЗС" (просп. Тракторобудівників, буд. 77, м. Харків, 61120, ) до відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.6, пов.7, м. Харків, 61022, ) про скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.