Справа № 260/4997/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.
розглянувши в електронному форматі у порядку письмового провадження в м.Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі №260/4997/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.04.2024 року №000/2962/07-16-04-05/30641508 про нарахування штрафних санкцій в частині нарахування штрафних санкцій за 2022 рік.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» подало апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» задоволено, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі №260/4997/24 скасовано.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.04.2024 №000/2962/07-16-04-05/30641508 прийняте Головним управлінням ДПС у Закарпатській області в частині нарахування штрафних санкцій за 2022 рік.

На адресу апеляційного суду через систему «Електронний суд» подано заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольський завод автотракторних запчастин" про ухвалення додаткової постанови про розподіл витрат по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

Заявник у заяві просить розгляд заяви проводити без участі позивача та його представника.

Головне управління ДПС у Закарпатській області заперечень щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не подало.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції враховує таке.

За змістом частин першої, п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частини третьої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, не вирішені основним рішенням.

Водночас, додаткове судове рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення, не може змінювати суті основного судового рішення та перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами першою, другою, третьою, четвертою статті 139 КАС передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частини шоста, сьома статті 139 КАС).

За змістом підпункту «в» пункту 4 частини першої стаття 322 КАС постанова суду апеляційної інстанції складається з: резолютивної частини із зазначенням: розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З матеріалів електронної справи вбачається, що позивачем-апелянтом при поданні позову та апеляційної скарги сплачено судовий розбір у розмірі 3028,00 грн згідно з квитанцією від 06.08.2024 №2405927 за подання позовної заяви та 3633,60 грн згідно з квитанцією від 19.03.2025 №2407555 за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у сумі 6661,60 (3028 + 3633,60 = 6661,60) грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 308, 321, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотракторних запчастин» () понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 6661,60 (шість тисяч шістсот шістдесят один) гривні 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.А. Пліш
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко