Справа № 638/16302/25
Суддя: Смирнов В. А.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/477/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого судді Смирнова В.А.

за участю: секретаря судового засідання Євженко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові просить суд постанову по справі про адміністративне правопорушення №717/п від 28.07.2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п?ять ) грн. 60 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 26.08.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначити справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник відповідача - ТЦК у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 стоїть на обліку в ТЦК.

Відповідно до довідки від 08.03.2022 № 6314- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягу з "Резерв+" ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; дата уточнення даних 08.07.2024. Також наявна відмітка «на обліку».

Відповідачем, в особі т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 , 28 липня 2025 року відносно Позивача винесено постанову № 717/п по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту зазначеної постанови 11.08.2025 року о 14 год. 30 хв. у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 (зі змінами), у порядку, визначеному п. 7 ч. 1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" - при доставленні працівниками НП до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: під час перевірки, відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_4 документів було виявлено, що згідно з даними з реєстру «Оберіг» гр. ОСОБА_1 станом на 17.05.2025 року має статус ВПО ( АДРЕСА_2 ) та не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_5 у 7-денний строк своє фактичне місце проживання. Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 присутні достатні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУПА, а саме не став вчасно на військовий облік, що вчинено в особливий період. Призначаючи адміністративне стягнення, враховуючи відповідно до вимог статті 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, прийшов до висновку, що стосовно гр. ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП. Постановив визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція частини третьої статті 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно, диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до абз. 3 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року (далі Правила) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу).

Відповідно до пп. 7, 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначених в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Наведеними нормами встановлено обов`язок військовозобов`язаних перебувати на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки саме за задекларованим місцем проживання, а у разі зміни місця проживання встановлено обов`язок останніх в семиденний строк стати на військовий облік до відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також у разі зміни персональних даних повідомити про такі зміни через електронний кабінет або особисто шляхом прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем не повідомлено ТЦК про зміну свого фактичного місця проживання та відповідно не став вчасно на військовий облік.

З військового квитка позивача вбачається, що останній стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 27.11.1988.

Як встановлено судом, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає у АДРЕСА_2 з 08.03.2022, що територіально знаходиться у межах Ізюмського району Харківської області.

Тобто позивачем змінена адреса фактичного проживання у межах Ізюмського району Харківської області, а тому в останнього відсутній був обов`язок стати на військовий облік, оскільки останній вже на такому перебуває у відповідному ТЦК.

Також, з витягу з "Резерв+" вбачається, що адресою проживання ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_2 ; дата уточнення даних 08.07.2024.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З вказаного вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів визначає Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів" від 16.03.2017 № 1951-VIII.

Відповідно до положень частини першої статі 5 Закону 3 1951-VII держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно з частиною п?ятою статті 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Відповідно до частин восьмої та дев?ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об?єднані районні), міські (районні у місті, об?єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Рестром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Тобто, персональні дані військовозобов?язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного Реестру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

У даному випадку склад адміністративного правопорушення становить факт не повідомлення ТЦК про зміну свого фактичного місця проживання та те, що позивач вчасно не став на військовий облік.

Водночас, надані позивачем докази спростовують обставини зазначені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов. Водночас відповідач не надав суду відзиву на позов, будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, наявність обставин щодо не повідомлення позивачем про зміну свого місця проживання відповідний ТЦК та не своєчасне становлення на військовий облік до відповідно ТЦК. Водночас позивачем надано докази повідомлення про зміну свого місця проживання, зокрема, вказане підтверджується витягом з «Резерв+», та позивачем доведений факт того, що останній стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому обставинине повідомлення позивачем про зміну свого місця проживання та не своєчасне становлення на військовий облік до відповідно ТЦК має доводити саме відповідач.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин, у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення ТЦК скасуванню, а справа закриттю.

Суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, враховуючи, що позов задоволений частково на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 77, 243 246, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 71/п від 28 липня 2025 року, винесену т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у сумі 17000 грн. 00 коп. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Смирнов