Справа № 320/5896/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2025 року м. Ужгород№ 320/5896/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного агентства України з питань державної служби (01601, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15, ), третя особа Тернопільська районна державна адміністрація (46018, м. Тернопіль, майдан Перемоги, 1, ) про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань державної служби, третя особа Тернопільська районна державна адміністрація, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: визнати протиправною бездіяльність Національного агентства України з питань державної служби щодо захисту прав ОСОБА_1 на державну службу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуваючи на посаді начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської райдержадміністрації у статусі державного службовця (категорія Б) 05.03.2019 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про зміну істотних умов праці. 01.04.2019 скориставшись статтею 11 Закону України «Про державну службу» в редакції станом на дату звернення позивач подав скаргу щодо його незгоди із зміною істотних умов державної служби до Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях (далі Міжрегіональне управління), на яку отримав відповідь від 23.04.2019 року. На думку позивача, оскільки міжрегіональним управлінням НАДС у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях не ініційоване службове розслідування, то Підволочиській районній державній адміністрації це дало змогу надати Міжрегіональному управлінню інформацію, що не відповідає дійсності про пропонування позивачеві посади при зміні істотних умов державної служби, про що ОСОБА_1 дізнався після свого звільнення. В листі Міжрегіонального управління вказано, що ОСОБА_1 запропоновано посаду завідувача сектору (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської райдержадміністрації, проте в повідомленні про зміну істотних умов праці наданих позивачеві 05.03.2019 року посада завідувача сектору відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської райдержадміністрації. Ці посади є різними одна в якій вказано в листі Міжрегіонального управління - завідувач сектору самостійного структурного підрозділу, друга вказана в повідомленні про зміни умов праці мала б входити в структуру відділу (центру) надання адміністративних послуг райдержадміністрації. 02.05.2019 позивач повідомив керівника державної служби Підволочиської радержадміністрацїї ОСОБА_2 про свою незгоду із зміною істотних умов державної служби. Проте заява, яку позивач написав мала інформативний характер і не містила вимогу звільнити його із займаної посади. Позивач вказує, що після написання заяви йому також не запропоновано жодної вакантної посади. 28 травня 2019 року ОСОБА_1 написав заяву про своє звільнення із займаної посади в зв`язку з незгодою зі зміною істотних умов державної служби. 20 червня 2019 року позивача звільнено на підставі пункту 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» з посади начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг. За результатами запиту позивача та відповіді Підволочиської райдержадміністрації від 02.07.2019 року №01-734/01-01-21 позивач встановив, що з 05.03.2019 до 20.06.2019 року ОСОБА_1 не запропоновано жодної вільної вакантної посади в повідомлені про зміну істотних умов праці чи іншим способом, які були вакантними станом на 01.03.2019 року, тим самим порушивши статтю 43 Конституції України. У випадку незгоди на переведення на іншу посаду до 04.05.2019 позивач повинен був написати одну із заяв, передбачених ст. 43 Закону №889-VIII.

Позивач зазначає, що заява про повідомлення про свою незгоду із змінами істотних умов державної служби від 02.05.2019 не є заявою в розумінні статті 43 Закону №889-VIII, на підставі частини четвертої статті 43 Закону №889-VIII позивач з 05.05.2019 має вважатися таким, що погодився на переведення на іншу посаду. На посаду завідувача сектору відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської райдержадміністрації до 20 червня 2019 року позивача не перевели, незважаючи на неподання в 60 денний термін відповідно оформлених заяв про звільнення чи переведення.

28 травня 2019 року мені запропоновано написати заяву про незгоду з зміною істотних умов праці, яку я написав і відповідно був звільнений 20. 06. 2019 року з посади начальника відділу( центру) надання адміністративних послуг райдержадміністрації.

З листа райдержадміністрації від 02.07.2019 року ОСОБА_1 дізнався, що посади завідувача сектору відділу (центру) надання адміністративних послуг райдержадміністрації станом на 01.03.2019 серед вільних вакантних посад Підволочиської райдержадміністрації не було. 12 серпня 2019 року позивач подав звернення в Національного агентства України з питань державної служби.

Також позивач зазначив, що НАДС проігноровано в зверненні про відновлення його прав на державну службу факти. Вважає, що Національним агентством України з питань державної служби при розгляді його звернення від 12.08.2019 порушено вимоги статті 19 Конституції України, статті 11 Закону України «Про державну службу»; пункти 21-26 Положення про Національне агентство України з питань державної служби, що у свою чергу стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

28.01.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, за змістом якого представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, представник зазначив, що у скарзі позивача від 12.08.2019 до НАДС відсутні вимоги щодо проведення службового розслідування та на час подання скарги він вже не був державним службовцем. Скарга позивача з цього ж приводу, а саме стосовно його незгоди із зміною істотних умов державної служби розглядалась Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях. З метою розгляду скарги по суті Міжрегіональним управлінням НАДС доведено позапланову виїзну перевірку, про що і було повідомлено Позивача листом ТО НАДС від 23 квітня 2019 року № 54/ТО1006-19. НАДС запросило інформацію, пояснення та копії документів у Міжрегіонального управління НАДС, про що повідомило позивача листом від 12 вересня 2019 року № 6327/20-19. Скарга розглянута НАДС в межах повноважень та у визначений законодавством строк, про що повідомлено позивача листами. Позивач протягом 60 днів не надав ані заяву про звільнення, ані заяву про переведення на іншу пропоновану йому посаду, а лише написав 02 травня 2019 повідомлення про незгоду із зміною істотних умов державної служби. Згідно з наказом Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області від 18 квітня 2019 року № 44 позивач на підставі своєї заяви від 16 квітня 2019 з 03 по 24 травня 2019 року перебував у щорічній основній відпустці. 28 травня 2019 року позивач написав заяву про звільнення з посади у зв`язку з незгодою зі зміною істотних умов державної служби, на підставі якої його і було звільнено в порядку пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу». Окрім того, представник відповідача зазначив, що у відповідача відсутні законодавчо визначені повноваження щодо направлення (вручення) вимоги про скасування рішень державних органів та посадових осіб з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу про усунення порушень прав державного службовця або про скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби.

03.02.2020 представником третьої особи подано пояснення, за змістом яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки внесення змін до структури та штатного розпису Підволочиської районної державної адміністрації є обгрунтованими, та здійснені відповідно вимог чинного законодавства.

04.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив, у якій останній просив задовольнити позовні вимоги та зазначив, що у відзиві відповідача відсутня інформація щодо причин не реагування НАДС на факт пропонування позивачеві посадовими особами Підволочиської районної державної адміністрації посади, якої фактично не було в структурі райдержадміністрації. На думку позивача, відповідь відповідача щодо не переведення його на іншу посаду не пізніше як за 60 календарних днів, є перекрученою та вирваною із контексту.

10.02.2020 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, представник відповідача зазначив, що з метою розгляду скарги позивача по суті Міжрегіональним управлінням національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Іваано-Франківській та Тернопільській областях (далі - Міжрегіональне управління НАДС) проведено позапланову виїзну перевірку, у ході якої були розглянуті розпорядження Підволочиської райдержадміністрації стосовно граничної чисельності працівників та структури Підволочиської держадміністрації, зокрема, розпорядження голови райдержадміністрації від 20 лютого 2019 року № 38-од. Також були отримані письмові та усні пояснення посадових осіб райдержадміністрації з приводу невідповідності назви посади, запропонованій позивачу, назві посади, зазначеної у штатному розписі. Як свідчать письмові пояснення начальника відділу правового і кадрового забезпечення, оборонної та мобілізаційної роботи апарату держадміністрації Коцюк Н.М., на момент попередження ОСОБА_1 зміну істотних умов державної служби, посада завідувача сектором (центром) надання адміністративних послуг райдержадміністрації була вакантною та іншим державним службовцям запропонована не була. Згідно усних пояснень, наданих Міжрегіональному управлінню НАДС керівником апарату Підволочиської райдержадміністрації П.Копачем, в повідомленні про зміну істотних умов державної служби було допущено механічну описку, а саме, посаду «завідувача сектору (центру) надання адміністративних послуг районної державної адміністрації» викладено із застосуванням зайвого слова «відділу» після слова «сектору», та повідомлено про обізнанність про цю помилку Позивача. Таким чином, вказана скарга розглянута НАДС в межах повноважень та у визначений законодавством строк, про що повідомлено Позивача листами від 12 вересня 2019 року № 6327/20-19 та від 23 вересня 2019 року №6601/20-19.

23.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив, у якому останній просив задовольнити позовні вимоги.

10.06.2020 позивачем подано клопотання про прискорення розгляду справи. Зазначив, що рішення у справі відсутнє, справа не розглянута, що порушує право позивача на працю та захист прав на державну службу.

28.01.2021 позивачем подано клопотання про залучення співвідповідача, у якому позивач просив замінити третю сторону Підволочиську районну державну адміністрацію на співвідповідача у справі Підволочиську районну державну адміністрацію.

08.02.2021 представником відповідача подано заперечення на клопотання про залучення співвідповідача, у якому просив залишити клопотання позивача без задоволення. Зокрема, представник відповідача зазначив, що позивачем вимоги до Підволочиської районної державної адміністрації не заявлені, позивач заявляє вимоги виключно до НАДС, а Підволочиська районна державна адміністрація залучена до участі у якості третьої особи.

10.02.2021 представником відповідача подано додаткові пояснення, за змістом яких представник зазначив, що позивач звернувся до НАДС зі зверненням щодо порушення його прав на державну службу вже після свого звільнення, не маючи статусу державного службовця. Водночас, НАДС за результатами розгляду інформації та копій відповідних документів стосовно скарги позивача, дійшло висновків про відсутність порушення вимог про державну службу при зміні істотних умов державної служби та подальшого звільнення позивача. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим чистиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки. НАДС не мав повноважень щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської районної державної адміністрації. На думку відповідача, доводи позивача щодо бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити певні дії не грунтується на нормах права.

18.02.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача відмовлено, оскільки позивачем не обгрунтовано підстав для такого залучення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано учасникам справи надати пояснення щодо справи станом на момент прийняття справи до провадження суддею Калинич Я.М.

17.03.2025 позивачем подано додаткові пояснення у справі, за змістом яких останній зазначив, що його не відновлено в правах на державну службу, всі позовні вимоги викладені в позовній заяві, а також в заяві про зміну позовних вимог, підтримує повністю.

17.03.2025 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначив, що вимоги про зобов`язання Національного агентства з питань державної служби направити вимогу Підволочиській районній державній адміністрації щодо скасування наказу керівника апарату Підволочиської районної державної адміністрації від 19.06.2019 №73 «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг райдержадміністрації з 21.06.2019 підлягають заміні на вимоги скасувати наказ керівника апарату Підволочиської районної державної адміністрації від 19.06.2019 №73 «Про звільнення ОСОБА_1 », зобов`язати Національне агентство України з питань державної служби здійснити контроль за дотриманням права ОСОБА_1 на державну службу шляхом контролю за поновленням ОСОБА_1 на посаді начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської райдержадміністрації з 21.06.2019.

19.03.2025 представником відповідача подано пояснення, у яких представник вказав, що при розгляді справи суд може враховувати раніше подані у цій справі документи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 заяву позивача про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду.

22.05.2025 представником відповідача подано пояснення, у яких останній вказував на те, що у скарзі позивача від 12.08.2019 до НАДС відсутні вимоги щодо проведення службового розслідування, скарга позивача з цього приводу розглядалася Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях відповідно до скарги позивача від 01.04.2019. Позивач подав скаргу до НАДС не перебуваючи у статусі державного службовця. Також зазначив, що НАДС не наділено повноваженнями скасування рішень органів виконавчої влади. На думку НАДС, обраний позивачем спосіб захисту не буде мати наслідком належний захист прав позивача, оскільки вказані ним позовні вимоги не відповідають нормам законодавства та вчинення таких дій не належить до повноважень відповідача НАДС, а тому і відсутня можливість поновлення прав позивача шляхом задоволення позовних вимог.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

14.10.2025 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.

15.10.2025 ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду продовжено розгляд справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 замінено третю особу у справі Підволочиську районну державну адміністрацію на її правонаступника Тернопільську районну державну адміністрацію.

24.10.2025 представником відповідача подано пояснення, у яких зазначив, що на думку НАДС Закарпатський окружний адміністративний суд може врахувати раніше подані у цій справі документи, зокрема, подані НАДС відзив проти позову від 21.01.2020, заперечення на відповідь на відзив від 06.02.2020, заперечення на клопотання про залучення співвідповідача від 03.02.2021, додаткові пояснення від 09.02.2021, від 19.03.2025 та від 21.05.2025.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З доданої до матеріалів справи заяви від 02.05.2019 ОСОБА_1 вбачається, що позивач подав керівнику апарату райдержадміністрації повідомлення про незгоду із зміною істотних умов державної служби, яке отримано останнім 03.05.2019.

Як встановлено судом, наказом керівника апарату Підволочиської районної державної адміністрації №73 від 19.06.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг Підволочиської районної державної адміністрації, згідно поданої ним заяви, на підставі пункту 6 частини 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Стаття 43 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначала підстави для зміни істотних умов державної служби.

Відповідно до частин першої, третьої статті 11 Закону «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

Частинами сьомою-восьмою статті 11 Закону «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, за фактом подання скарги ініціює та проводить службове розслідування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою перевірки фактів, викладених у скарзі.

Порядок проведення службового розслідування НАДС або його територіальними органами стосовно керівника державної служби в державному органі чи державного службовця вищого органу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 393 (постанова втратила чинність на підставі Постанови KMУ № 366 від 13.05.2020) (далі - Порядок № 393), визначав процедуру проведення службового розслідування стосовно керівника державної служби в державному органі чи державного службовця вищого органу (далі - службове розслідування) Нацдедржслужбою (НАДС) або його територіальним органом (далі уповноважений орган) за фактом подання скарги державного службовця у разі порушення його прав, встановлених Законом, або створення перешкод у реалізації таких прав з метою перевірки фактів, зазначених у скарзі.

Пунктом 4 Порядку № 393 встановлено, що за фактом подання скарги державного службовця проводиться службове розслідування з підстав, передбачених пунктом 1 Порядку № 393:

Нацдержслужбою (НАДС) - в державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

територіальним органом Нацдержслужби (НАДС) - в державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, мм. Києва і Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення.

Порядок розгляду Національним агентством України з питань державної служби або його територіальними органами скарг державних службовців категорій «Б» і «В» щодо прийняття, проходження та припинення державної служби відповідно до Закону або учасника конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В», затверджено наказом НАДС від 19 червня 2018 року № 149, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 липня 2018 року за № 811/32263 (далі - Порядок розгляду скарг) (наказ втратив чинність на підставі наказу Національного агентства України з питань державної служби № 201-19 від 06.11.2019.

Пунктом 4 Порядку розгляду скарг визначено, що скарга подається до НАДС або його територіального органу за місцезнаходженням державного органу, якого стосується оскарження.

НАДС розглядає скарги на дії (бездіяльність) державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його посадових осіб, рішення конкурсної комісії, а територіальні органи НАДС - державного органу, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення на відповідній території.

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 26 вересня 2016 року № 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 2016 року за № 1369/29499 (далі - Порядок № 193) (наказ втратив чинність на підставі наказу Національного агентства України з питань державної служби № 201-19 від 06.11.2019), позапланова перевірка проводиться з окремих питань, які є предметом перевірки, зокрема за скаргою державного службовця категорій «Б» і «В» щодо прийняття, проходження та припинення державної служби; кандидата як учасника конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до статті 28 Закону «Про державну службу»; з метою перевірки усунення виявлених під час планової перевірки недоліків та порушень законодавства у сфері державної служби; у разі виявлення НАДС (територіальним органом) обставин, що можуть свідчити про порушення у державному органі законодавства у сфері державної служби; за дорученням органу вищого рівня тощо.

Із доданих до матеріалів справи скарги позивача та копій листування між позивачем та Міжрегіональним управлінням НАДС у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областей встановлено, що скарга позивача стосовно його незгоди із зміною істотних умов державної служби розглядалась Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях відповідно до скарги Позивача від 01 квітня 2019. З метою розгляду скарги Позивача від 01 квітня 2019 року Міжрегіональним управлінням НАДС проведено позапланову виїзну перевірку, про що повідомлено позивача листом територіального органу НАДС від 23 квітня 2019 року №54/Т01006-19.

Позивач, отримавши відповідь від Міжрегіонального управління НАДС з мотивів не згоди з результатами розгляду скарги звернувся 12 серпня 2019 року до НАДС зі скаргою щодо всебічного та грунтовного вивчення скарги щодо зміни істотних умов праці та відновлення прав на державну службу. Як слушно зауважив представник відповідача, таке оскарження ні Законом «Про державну службу», ні Порядком № 393, ні Порядком №193 не було передбачено. Також, проведення повторної перевірки з того самого питання не було передбачено законодавством.

Слід зауважити, що позивача 20 червня 2019 року звільнено з державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону (у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону) відповідно до поданої позивачем особистої заяви. Отже, позивач подав скаргу до НАДС не перебуваючи у статусі державного службовця. Тим не менш, НАДС запросило інформацію, пояснення та копії документів у Міжрегіонального управління НАДС, про що повідомлено позивача листом від 12 вересня 2019 року № 6327/20-19.

З доданих до матеріалів справи витягів з Єдиного державного реєстру судових рішень (справа №500/3740/20) вбачається, що позивач звертався до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Підволочиської районної державної адміністрації щодо визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу керівника апарату Підволочиської районної адміністрації від 19 червня 2019 року № 73 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі в Підволочиській районній адміністрації Тернопільської області на посаді начальника відділу (центру) надання адміністративних послуг з 20 червня 2019 року. У вказаній справі судом констатовано порушення позивачем визначеного законодавством місячного строку для звернення до суду із вказаним позовом та ухвалою від 17.12.2020 позовну заяву повернуто позивачеві. Вказана ухвала набрала законної сили 17.12.2020.

19 вересня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України №117-ІX «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади».

Законом № 117-ІХ виключено норми, відповідно до яких НАДС здійснював повноваження щодо проведення в межах повноважень, визначених законом, перевірки стану дотримання в державних органах вимог Закону.

Також Законом № 117-ІХ виключено норми, відповідно до яких встановлювалися підстави (отримані скарги державних службовців), а також межі повноважень НАДС щодо проведення службових розслідувань з питань дотримання державними службовцями вимог Закону.

Окрім того, підпункт 24 пункту 4 Положення № 500 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, яким було передбачено, що НАДС відповідно до покладених на нього завдань розглядає в установленому порядку скарги державних службовців категорій «Б» і «В» щодо прийняття, проходження та припинення державної служби відповідно до Закону, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2019 року № 974.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначається Законом України «Про державну службу».

Так, відповідно до ст. 1 вказаного Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За правилами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну службу» у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну службу» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, за фактом подання скарги ініціює та проводить службове розслідування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою перевірки фактів, викладених у скарзі. У разі виявлення порушень прав державного службовця або створення перешкод у їх реалізації винні у порушенні посадові особи повинні бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом. Порушені права державного службовця підлягають безумовному поновленню, а перешкоди в реалізації цих прав - усуненню.

Державна служба припиняється у разі звільнення державного службовця, тому суд наголошує, що на момент звернення до НАДС зі скаргою, ОСОБА_3 не був державним службовцем, а відтак НАДС не мав повноважень здійснювати службове розслідування та перевіряти законність висновків Міжрегіонального управління НАДС за результатами розгляду скарги позивача. Таким чином, на думку суду у діянні НАДС відсутні порушення зазначені позивачем за змістом позовної заяви щодо його прав на державну службу. У зв`язку із наведеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного агентства України з питань державної служби (01601, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 15, ), третя особа Тернопільська районна державна адміністрація (46018, м. Тернопіль, майдан Перемоги, 1, ) про визнання бездіяльності протиправною - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич