Справа № 469/1277/25
Суддя: Шевиріна Т. Д.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/1277/25
Провадження № 2-а/483/23/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря - Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2025 року з Березанського районного суду Миколаївської області до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку ч. 2 ст. 29 КАС України надійшла позовна заява ОСОБА_1 , предметом якої є: скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1825 від 10 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 210-1 КУпАП. Рішення суб`єкта владних повноважень мотивові тим, що 27 серпня 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де під час перевірки було встановлено, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначений як порушник правил військового обліку з 23 серпня 2025 року у зв`язку із не проходженням (відмовою від проходження) військово-лікарської комісії (ВЛК). Про вказану постанову позивачу стало відомо 02 жовтня 2025 року. Вважаючи постанову незаконною, такою, що ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

23 жовтня 2025 року судом постановлено ухвалу, якою позивачу поновлено строк для звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято його до провадження, а відповідачу надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву (а.с. 38).

11 листопада 2025 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач, згідно з обліковою карткою, є непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час, а отже у строк о 05 червня 2025 року був зобов`язаний пройти повторний медичний огляд, як це передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Так, з метою проходження повторного медичного огляду позивач був зобов`язаний самостійно звернутися до ТЦК та СП або скористатися системою «Резерв +» (а.с. 43-44).

Сторони до суду не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Дослідивши заяви по суті спору, а також наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в ході перевірки по наявним базам даних було виявлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , поданий останнім як порушник правил військового обліку з 23 серпня 2025 року, у зв`язку із не проходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії, що є порушенням вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 210-1 КУпАП (а.с. 18).

Судом також встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1825 від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн - в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 17).

Вирішуючи публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку діям та рішенням суб`єкта владних повноважень, суд, відповідно до статті 2 КАС України, має встановити: чи вчинені/прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначають Закон України від 25.03.1992р. №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України від 21.10.1993р. 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно звертатись до нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, було порушення обов`язку пройти у строк до 05 червня 2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

За змістом абз. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" від 21 березня 2024 року, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Невиконання позивачем вказаного обов`язку свідчить про недотримання ним вимог чинного законодавства.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що станом на 27 серпня 2025 року позивач не пройшов військово-лікарську комісію (ВЛК) з метою визначення його придатності до проходження військової служби. Також встановлено, що на момент розгляду справи позивач не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за отриманням направлення для проходження ВЛК, ні особисто, ні через електронний кабінет призовника та резервіста.

Вказане свідчить про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022«Про загальну мобілізацію» оголошено проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою КМУ від 16.052024 № 560 передбачено, що під час здійснення мобілізаційних заходів військовозобов`язані повинні проходити військово- лікарські комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

З урахуванням викладеного, а також того, що позивач встановлених в ході розгляду справи обставин не спростував - не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії або використання системи «Резерв +» для виконання вказаного обов`язку, як не довів того, що відповідач, притягуючи його до адміністративної відповідальності, діяв з порушенням встановленого законом порядку, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: