Справа № 240/15981/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

20 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/15981/24

категорія 111030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛД ОІЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування повідомлення - рішення,,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛД ОІЛ" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.04.2024 року №0 про завищення податкового кредиту на суму ПДВ 312999 грн, внаслідок безпідставного віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, не підтверджених належним чином оформленими первинними документами. Сума грошового зобов`язання згідно вказаного податкового повідомлення рішення складає - 391248,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.04.2024 року № 0 про заниження фінансового результату, оскільки понесені витрати не були пов`язані з отриманням доходів на суму 426139 грн; на витрати не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов`язковість ведення яких передбачено правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 2205662 грн. Сума грошового зобов`язання згідно вказаного податкового повідомлення рішення складає - 484837,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.04.2024 року №0 про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2020 рік на 426139 грн, за 2021 рік на 2296696 грн, за 2022 рік на 440555 грн; про заниження фінансового результату на витрати не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов`язковість ведення яких передбачено правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 2205662 грн - період фінансово - господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення 2020-2022 року. Загальна сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток - 3163390 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.11.2025 суддею для розгляду справи було визначено Черняхович І.Е. (а.с.136).

19.11.2025 до Житомирського окружного адміністративного суду позивачем була подана заява про відвід судді Черняхович І.Е. (а.с.139-140), яку обґрунтовано тим, що на думку позивача, існує реальна загроза формування упередженого ставлення суддею Черняхович І.Е. до Позивача, оскільки Суддя фактично має продовжити розгляд справи, у якій було ухвалено Ухвалу про залишення позовної заяви Позивача без розгляду, яку Верховний суд скасував, з підстав неправильного застосування суддею Черняхович І.Е. норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 (а.с.144-146) заявлений відвід визнано необґрунтованим і передано матеріали справи для визначення головуючого судді у порядку частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Семенюка М.М.

Дослідивши заяву позивача про відвід судді Черняхович І.Е., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід з наступних підстав.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зі змісту розглядаємої заяви про відвід вбачається, що про упередженість та необ`єктивність судді Черняхович І.Е. фактично свідчить прийняття судом ухвали від 28.01.2025 про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛД ОІЛ" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування повідомлення - рішення.

Перевіряючи вказані обставини, суд зазначає, що вони стосуються процесуального рішення головуючого судді Черняхович І.Е., прийнятого нею під час розгляду адміністративної справи №240/15981/24.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що незгода позивача із процесуальним рішенням, прийнятими суддею по даній справі, не є підставою для відводу судді, а сумнів у неупередженості судді у зв`язку із вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі, не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Верховний Суд в ухвалах від 13.05.2024 у справі №215/2945/23, від 23.07.2024 у справі №990/217/24 неодноразово зазначав, що суб`єктивна незгода сторони з діями судді (ів) не може вважатися обставиною, яка викликає сумнів у його (їх) неупередженості.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Черняхович І.Е. гарантій неупередженості.

Таким чином, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про наявність підстав, передбачених частинами 1,2,3 ст. 36 КАС України для відводу судді Черняхович І.Е.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛД ОІЛ" у задоволенні заяви про відвід судді Черняхович І.Е.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя М.М. Семенюк