Справа № 755/11725/25
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/348/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.

при секретарі: Печуркіної Я.А,,

розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/11725/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2025 оператором групи офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № б/н., де зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені у повістці, чим самим порушив вимоги статті Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказано, що у зв`язку із складеним протоколом на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено відповідні письмові пояснення та клопотання про надання відповідних доказів.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані пояснення були проігноровані, а докази не надані.

15 червня 2025 року працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано постанову № 1578 у справі про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце зазначені у повістці, чим самим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Позивач зазначає, що із вказаною постановою він не погоджується, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Винесена постанова не вмотивована та нічим не підтверджується, оскільки відповідачем під час розгляду справи не встановлено всіх обставин, які мали значення для розгляду справи, не з`ясовано наявність чи відсутність відомостей щодо часу, місця, реквізитів та особи, що надсилала повістку, а докази надсилання повістки взагалі відсутні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2025 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано 11.08.2025, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи.

Відзив на позов відповідачем у визначений строк подано не було.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

03 червня 2025 року оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № б/н відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 03.06.2025 о 23 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, тим самим порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 14.06.2025 о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За повідомленням позивача, ним на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено відповідні письмові пояснення, які були отримані останнім 12.06.2025, що підтверджується копією зворотного поштового повідомлення долученого до матеріалів справи.

14 червня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову № 1578 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

Згідно вищевказаної постанови, ОСОБА_1 не з`явився за викликом ТЦК та СП у час та місце, зазначені у повістці, чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення: протоколом, інформацією з ЄДРПВР.

Відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який відповідно до вимог ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ним жодним чином не було порушено норм законодавства. Вказує, що винесена постанова не вмотивована та нічим не підтверджується, оскільки відповідачем під час розгляду справи не встановлено всіх обставин, які мали значення для розгляду справи, не з`ясовано наявність чи відсутність відомостей щодо часу, місця, реквізитів та особи, що надсилала повістку, а докази надсилання повістки взагалі відсутні.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд приймає до уваги наступне.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Як зазначалося вище, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення його вина жодним чином доведена не була.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Нормою ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджуючи оспорювану позивачем постанову, суд приходить до висновку, що опис встановлених обставин містить лише формальний виклад порушення, без належного його мотивування.

Крім цього, спірна постанова не містить інформації щодо взяття до уваги попереднього викладених ОСОБА_1 у письмових поясненнях доводів щодо відсутності в його будь-якого правопорушення, або ж мотивів відхилення таких доводів.

Приписами ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та не спростовано наведені позивачем у позові доводи, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В частині розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У прохальній частині позову, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 616,50 грн.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подачу до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 року становить 605 грн. 60 коп.

Згідно доданої до позову квитанції 8788-1676-3914-8160 від 20.06.2025, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. та 10,90 грн. сервісного збору.

В свою чергу, сплачені позивачем 10,90 грн. сервісного збору не відносяться до судових витрат які підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 210-1, 251, 258, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1578 від 14 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Суддя