Справа № 420/15398/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, вимоги та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі якого заробітну плату ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 30.08.2010 року враховано нульовим значенням, та зменшено раніше призначену пенсію з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн., на інший розмір пенсії з 15.08.2024 року, яка становить 8801,41 грн;

визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про повернення переплаченої пенсії в сумі 35183,63 грн. за період з 15.08.2024 року по 31.03.2025 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.08.2024 року у розмірі 13254,16 грн;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з 01.04.2025 року, з його пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зменшення пенсії з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн., на інший розмір пенсії з 15.08.2024 року, яка становить 8801,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року по справі №420/31986/24, яке набрало чинності у відповідності із ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Київ ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн. (розмір нарахованої пенсії зазначений відповідно до відповіді ГУ ПФ України в Одеській області).

03.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся на Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в Одеській області, з заявою щодо роз`яснення причин зменшення суми пенсії, а саме з раніше нарахованої пенсії в розмірі 13555,21 грн., виплата якої відбулась 19.03.2025 року, на нову суму розрахунку 8801,41 грн., яку останній отримав в квітні 2025 року.

17.04.2025 року на електрону адресу ОСОБА_1 надійшла відповідь, в якій повідомлено, що відповідно до рішення Головного управління електрону пенсійну справу ОСОБА_1 доопрацьовано та заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 враховано нульовим значенням, так як відповідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Після уточнення розмір пенсії з 15.08.2024 року становить 8801,41 грн.

09.05.2025 року на адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення датоване 03.04.2025, в якому повідомляється про те, що у зв`язку з невірним обчисленням розміру пенсії за віком у ОСОБА_1 виникла переплата пенсії в сумі 35183,63 грн. за період з 15.08.2025 по 31.03.2025.

На підставі цього ОСОБА_1 просять надати заяву до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) щодо згоди на утримання переплати пенсії, або суму переплати внести добровільно на рахунок пенсійного фонду України. В іншому разі повернення переплаченої пенсії буде вирішено в судовому порядку.

Страховий стаж за період з 01.01.2004 по 30.08.2010 років, який відповідач враховує нульовим, і який записаний в трудовій книжці і врахований до загального трудового стажу позивача, є визнаним і неспростованим. Позивач не відповідає і не повинен відповідати за дії роботодавця в частині ведення звітності, подання звітності, в тому числі і що стосується загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 22.05.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.06.2025 року за вхід.№ЕС/56777/25 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача. При перевірці виконання рішення суду було встановлено, що при врахуванні згідно рішення суду до страхового стажу періоду роботи з 01.10.2001 по 30.08.2010 безпідставно не зараховано заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 - « 0», так як відповідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року.

На підставі даного факту, Головне управління направило до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві лист від 14.03.2025 №1500-0306-9/61868 з пропозицією переглянути рішення про призначення пенсії.

В свою чергу, саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві електронну пенсійну справу доопрацьовано, заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 враховано нульовим значенням та встановлено Позивачу розмір пенсії з 15.08.2024 в сумі 8801,41 грн.

Позивач 03.04.2025 звернувся до Головного управління із зверненням від 03.04.2025, розміщеним на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України щодо надання інформації стосовно свого пенсійного забезпечення.

Заява Позивача була надана та розглянута Головним управлінням в порядку Закону України від 02.10.1996 №394/96- ВР «Про звернення громадян».

З урахуванням наведеного Головне управління листом-відповіддю на звернення №10737-10376/Д-02/8-1500/25 від 17.04.2025 було надано роз`яснення стосовно пенсійного забезпечення Позивача.

Враховуючи вищевикладене, цей лист-відповідь на звернення не є актом індивідуальної дії у розумінні, визначеному п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача від 06.09.2024 про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Окрім того, саме Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні Одеського оружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі №420/31986/24, повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та рішенням від 06.02.2025 призначило Позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з 15.08.2024 в розмірі 13254,16 грн, а згодом доопрацювало електронну пенсійну справу, що в свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії до 8801,41 грн.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління не приймало будь-якого рішення по справі Позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Після встановлення обставин, у Головного управління виникло право вимагати повернення безпідставно набутого майна на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України, а саме надміру виплачені суми пенсійних виплат за період з 15.08.2024 по 31.03.2025 у розмірі 35183,63 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.09.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке було уповноважене розглянути подану Позивачем заяву.

На підставу заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві винесено Рішення №10 від 13.09.2024 про відмову Позивачу у призначенні пенсії за віком Позивачу, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 років.

Згідно наданих документів страховий стаж Позивача, що дає право на пенсію, становив 23 роки 07 місяців 19 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- періоди навчання з 01.09.1979 по 15.07.1982 згідно дипломів (№ НОМЕР_1 по батькові не відповідає паспортним даним);

- з 01.09.1983 по 15.03.1989 (№ 231727 перетинається з періодами роботи, перевищує нормативний термін);

- періоди роботи з 04.12.1990 по 15.06.1991 (відсутні номер, дата наказу на зарахування);

- з 01.07.1994 по 08.09.2001 (на печатці, якою завірено запис про звільнення відсутній код ЄДРПОУ, відсутня сплата внесків згідно даних персоніфікованого обліку);

- з 01.10.2001 по 30.08.2010 (відсутня сплата внесків згідно даних персоніфікованого обліку).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №420/31986/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №10 від 13.09.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 29.09.1982 року, а саме: з 29.09.1982 року, а саме: з 01.09.1979 року по 15.07.1982 року; з 04.12.1990 року по 15.06.1991 року; з 01.07.1994 року по 08.09.2001 року; з 01.10.2001 року по 30.08.2010 року, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2025, яке набрало законної сили на підставі ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі №420/31986/24, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та рішенням від 06.02.2025 призначило Позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з 15.08.2024 в розмірі 13254,16 грн.

ГУ ПФУ в Одеській області направило до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві лист від 14.03.2025 №1500-0306-9/61868, в якому зазначено, що при перевірці ЕПС встановлено, що при врахуванні згідно рішення суду до страхового стажу періоду роботи з 01.10.2001 по 30.08.2010 безпідставно не зараховано заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 - « 0», так як відповідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. Враховуючи викладене, управління просило привести у відповідність ЕПС ОСОБА_1 .

19.03.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві прийнято рішення №10, вид перерахунку у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 15.08.2024, підстава коригування з/п з 01.01.2004 по 30.08.2010. За результатами перерахунку пенсія позивача визначена у сумі 8607,24 грн.

Листом від 19.03.2025 за №2600-0304-9/48739 ГУ ПФУ у м. Києві повідомило ГУ ПФУ в Одеській області про приведення у відповідність заробітної плати з 01.01.2004 по 30.08.2010 « 0», відповідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

21.03.2025 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №10 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку індексація заробітку, за результатами якого пенсія позивача визначена у сумі 8801,41 грн.

03.04.2025 ГУ ПФУ в Одеській області направлено на адресу ОСОБА_1 листа №1500-0404-8/71530, яким повідомлено, що у зв`язку з невірним обчисленням розміру пенсії за віком у позивача виникла переплата пенсії у сумі 35183,63 грн. за період з 15.08.2024 по 31.03.2025, яка підлягає поверненню. В іншому разі повернення переплаченої пенсії буде вирішено в судовому порядку.

03.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся на Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо роз`яснення причин зменшення суми пенсії, а саме з раніше нарахованої пенсії в розмірі 13555,21 грн., виплата якої відбулась 19.03.2025 року, на нову суму розрахунку 8801,41 грн., яку останній отримав в квітні 2025 року.

17.04.2025 року на електрону адресу ОСОБА_1 надійшла відповідь, в якій повідомлено, що відповідно до рішення Головного управління електрону пенсійну справу ОСОБА_1 доопрацьовано та заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 враховано нульовим значенням, так як відповідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Після уточнення розмір пенсії з 15.08.2024 року становить 8801.41 грн.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

У рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 Конституційний суд України роз`яснив, що положення ч.2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Разом з цим, приписами КАС України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з вимогами про:

визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі якого заробітну плату ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 30.08.2010 року враховано нульовим значенням, та зменшено раніше призначену пенсію з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн., на інший розмір пенсії з 15.08.2024 року, яка становить 8801,41 грн;

визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про повернення переплаченої пенсії в сумі 35183,63 грн. за період з 15.08.2024 року по 31.03.2025 року;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.08.2024 року у розмірі 13254,16 грн;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з 01.04.2025 року, з його пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зменшення пенсії з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн., на інший розмір пенсії з 15.08.2024 року, яка становить 8801,41 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві прийнято рішення №10, вид перерахунку у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 15.08.2024, підстава коригування з/п з 01.01.2004 по 30.08.2010. За результатами перерахунку пенсія позивача визначена у сумі 8607,24 грн.

Вказане свідчить про наявність відповідного рішення ГУ ПФУ у м. Києві, яке не є предметом розгляду даної справи.

Водночас, суд зазначає, що вимоги до ГУ ПФУ в Одеській області (визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про повернення переплаченої пенсії в сумі 35183,63 грн. за період з 15.08.2024 року по 31.03.2025 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.08.2024 року у розмірі 13254,16 грн; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з 01.04.2025 року, з його пенсії на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зменшення пенсії з 15.08.2024 року в розмірі 13254,16 грн., на інший розмір пенсії з 15.08.2024 року, яка становить 8801,41 грн.) є похідними позовними вимогами, вирішення яких залежить від вирішення основної позовної вимоги (визнання протиправним та скасування рішення №10 від 19.03.2025 Головного управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві).

Суд зазначає, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, в даному випадку рішення №10 від 19.03.2025 Головного управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, а суд, в свою чергу повинен надати правову оцінку правомірності вимог позивача.

При цьому, позовна заява не містить обгрунтовання позовних вимог, а позовні вимоги конкретної вимоги.

Суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері правових відносин, про захист яких вони просять. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі №571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі №2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі №523/3612/16- ц, від 24 липня 2019 року у справі №760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі №642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі №390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах №464/4574/15-ц, №756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі №697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі №635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі №686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі №287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі №287/587/16-ц).

Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог. Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №824/399/17-а).

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №264/4263/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 22.05.2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до суду Рішення Головного управління, яким доопрацьовано електронну пенсійну справу та заробітну плату з 01.01.2004 по 30.08.2010 враховано нульовим значенням, та про яке вказано у листі №10737-10376-Д-02/8-1500/25 від 17.04.2024 року, а також всіх матеріалів пенсійної справи пов`язаних з цим рішенням.

04.06.2025 за вхід.№55235/25 надійшла копія пенсійної справи ОСОБА_1 на 50 аркушах, яка містить рішення №10 від 19.03.2025 Головного управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві.

Станом на час розгляду справи позивачем письмової заяви щодо зміни предмету або підстав позову не надходило.

Право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Така ж правова позиція викладена і у постанові Верхового Суду від 14 липня 2022 року по справі №340/2428/20.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Сукупність повноважень суду щодо розгляду та вирішення справ позначається спеціальним терміном «юрисдикція». У ч. 3 ст. 124 Конституції визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд має повноваження розглядати та вирішувати справу (має юрисдикцію), якщо має місце юридичний спір. Відповідно, відсутність юридичного спору свідчить про те, що суд не має повноважень вирішувати справу.

Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, вимоги та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, , електронна пошта: )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.