Справа № 420/38646/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21 листопада 2025 року м.Одеса
Cуддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
18.11.2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову.
18.11.2025 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.
19.11.2025 року позивач повторно направив заяву про забезпечення позову.
19.11.2025 року ухвалою суду заяву про забезпечення позову повернуто без розгляду.
21.11.2025 року від позивача надійшла заява про відвід судді, яка обґрунтована наступним: «… суд не дослідив вимоги позову і вимоги заяви про забезпечення чим порушив право позивача на справедливий суд у розумінні ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. Так, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі «ЄСПЛ») встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи в розумний строк незалежним та безстороннім судом. Цей принцип гарантує, що кожна особа має право на справедливе судове розглядання її справи, що включає зокрема і неупередженість суду.
Крім того, 19.11.2025 року суддею було повернуто без розгляду другу заяву позивача про забезпечення позову, з підстав недодержання вимог статті 152 КАС України, не зазначивши, які саме вимоги недотримані позивачем, що є порушенням прав позивача на доступ до суду встановлений ст. 6 Конвенції ЄСПЛ.
Відмовивши два рази у задоволенні заяви про забезпечення позову суддею створені умови для порушенням права позивача на ефективний судовий захист, встановлений статтею 13 Конвенції ЄСПЛ, так як у разі застосування відповідачем негативних правових наслідків до позивача у вигляді тимчасового блокування або анулювання доступу до Державного реєстру прав, стане назавжди відсутня можливість застосувати спосіб захисту викладений у 3 пункті позовної заяви, так як стане відсутнім предмет спору.
Зазначене є іншими обставинами які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді і є підставами для відводу судді, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.»
Вивчивши подану заяву про відвід, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини третьої статті 39КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Відповідно до ч. 3 та 4 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Із змісту наведених правових норм слідує, що відвід може бути заявлений лише після відкриття провадження у справі. Незважаючи на це, вважаю, що він підлягає розгляду і при заявлені до відкриття провадження по справі, оскільки за наявності заявленого відводу, суддя не може приймати жодне процесуальне рішення, в тому числі і вирішувати питання про відкриття провадження.
Зазначаю, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав для відводу судді Попова В.Ф., а незгода позивача із процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу такого судді.
Заява позивача про відвід судді Попова В.Ф. є необґрунтованою, у зв`язку з чим маються підстави її передачі для визначення судді, який буде розглядати заяву.
Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 248, 250 КАС України,
Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Попов