Справа № 280/8257/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 листопада 2025 року Справа № 280/8257/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я за наявності інвалідності у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 , поданий у липні 2025 року та прийняти відповідне рішення про звільнення з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я за наявності інвалідності у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12 жовтня 2023 року позивач був призваний на військову службу в Збройні сили України у військову частину НОМЕР_2 . 18 квітня 2025 року медичною комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» за розпорядженням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 , позивача визнано непридатним до військової служби. Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 49/25/185/В дата прийняття рішення 17.06.2025 номер рішення 49/25/185/Р) позивачу встановлено третю групу інвалідності, поранення пов`язане із захистом Батьківщини. 07.07.2025 засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу відповідача рапорт з проханням клопотати перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби на підставі підпункту "5" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: за станом здоров`я - на підставі Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби. Бажання проходити службу у військовому резерві Національної гвардії України за відповідною військово-обліковою спеціальністю у позивача не має. Однак, на сьогоднішній день відповіді позивач так і не отримав, а тому вважає бездіяльність відповідача щодо не виключення його зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 протиправною, у зв`язку з чим зернувся з даним позовом до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача до суду клопотань, пояснень, відзиву на позовну заяву не надходило, про порушення провадження у справі відповідач повідомлений, відповідно приписів КАС України.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією та з 12 жовтня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

18 квітня 2025 року медичною комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» за розпорядженням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби.

За даними амбулаторної картки пацієнт знаходиться на медичному спостереженні в ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» з березня 2025 року. 29.09.2023 в КНІ «ОКЛ Івано-Франківської обласної ради» вперше встановлений діагноз: Варикозне розширення вен нижніх кінцівок з виразкою. Варикозна хвороба правої нижньої кінцівки 2 ступеню, ХВН правої нижньої кінцівки 1 ступеню. З анамнезу згідно довідки про обставини травми №1333 від 23.01.2024, 26.12.2023 під час виконання бойового завдання отримав вибухову травму у вигляді цефалгічного синдрому, тінітусу. Пройшов обстеження та лікування в ЛОР- відділенні КНП «Міська лікарня №3» з 30.12.2023 по 04.01.2024 з діагнозом: МВТ (26.12.2023) 3ЧМТ: Струс головного мозку. Акубаротравма. Хронічна сенсоневральна двобічна приглухуватість. Для подальшого лікування переведений в неврологічне відділення ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» Під час обстеження (КТ ОГК, фібробронхоскопія) виявлено: Хронічний вірусний гепатит С, а/ф; Туберкульоз в /ч лівої легені Подальше стаціонарне лікування проходив в КНП Запорізький регіональний «ФКЛДЦ» ЗОР з 17.01.2024 по 25.03.2024. Проведене оперативне втручання (05.02.2024): атипова резекція С 1-2 зліва. ПГЗ №03497-2: туберкулома легені. Наступне стаціонарне лікування з 02.10.2024 по 10.10.2024 в КНП КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР, з діагнозом: Хронічний вірусний гепатит С малої активності; стаціонарне лікування в ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» з 23.10.2024 п о 08.11.2024 з діагнозом: Хронічний гастродуоденіт, загострення. Для вирішення питання про ступінь придатності до подальшої військової служби направлений на М(ВЛ)К.

Позивач перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні: з 31.10.2023 по 10.11.2023 у КНП «ЗОКЛ» ЗОР; з 30.12.2023 по 04.01.2024 у КНП «Міська лікарня №3» ЗМР; з 04.01.2024 по 16.01.2024 у ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області»; з 17.01.2024 по 25.03.2024 у КНП Запорізький регіональний «ФКЛДЦ» ЗОР; з 02.10.2024 по 10.10.2024 у КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР; з 23.10.2024 по 08.11.2024 у КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» ЗОР.

Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу № 49/25/185/В, дата прийняття рішення 17.06.2025 номер рішення 49/25/185/Р), ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

07.07.2025 засобами поштового зв`язку позивач направив на адресу відповідача рапорт з проханням клопотати перед вищим командуванням про звільнення його, солдата, механіка-водія взводу технічного обслуговування та ремонту військової техніки НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , з військової служби на підставі підпункту "5" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХII, а саме за станом здоров`я - на підставі Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Бажання проходити службу у військовому резерві Національної гвардії України за відповідною військово-обліковою спеціальністю у позивача не має.

До рапорту було додано копію паспорту та РНОКПП позивача; копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 49/25/185/В, дата прийняття рішення 17.06.2025) та копію Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Однак, на сьогоднішній день відповіді позивач так і не отримав, а тому вважає бездіяльність відповідача щодо не виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України протиправною, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан. На момент розгляду даної адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Водночас, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (надалі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону №2232-XII день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період починається військова служба.

За змістом підпункту "б" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема, у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пункту 240 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Пунктом 242 Положення № 1153/2008 визначено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

За приписами пункту 2 розділу І, пунктів 1, 2, 3, 4, 5 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року №531 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 року за №1214/42559, далі - Порядок №531), з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).

У паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.

Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку. Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Порядку №531 розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

З наведеного слідує, що звільнення військовослужбовця зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає такі етапи: подання військовослужбовцем рапорту про звільнення з наданням документів, підтверджуючих наявність підстав для звільнення, до безпосереднього командира (начальника), а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого командира (начальника); розгляд рапорту про звільнення; прийняття наказу про звільнення зі служби або мотивованої відмови у задоволенні рапорту. При цьому, здійснюється перевірка документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення з військової служби військовослужбовця, який висловив бажання звільнитися з військової служби, зокрема, за сімейними обставинами або з інших поважних причин.

Отже, наслідком подання та розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи вмотивована відмова у задоволенні рапорту.

Розглянутим вважається рапорт, по якому прийнято рішення по суті звернення військовослужбовця з посиланням на акти законодавства та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином.

Спір у цій справі виник у зв`язку з бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 07.07.2025 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з рапортом про звільнення з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я, на підставі Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, та у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу.

До рапорту позивачем було додано копію паспорту та РНОКПП, копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу 49/25/185/В, дата прийняття рішення 17.06.2025), копію Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Аналізуючи положення підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" суд зазначає, що вказана норма Закону передбачає дві окремі підстави для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану за станом здоров`я, кожна з яких є самостійною для прийняття відповідного рішення, а саме:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Як слідує з рапорту від 07.07.2025, ОСОБА_1 просив погодити рапорт та звільнити його з військової служби за станом здоров`я на підставі Свідоцтва про хворобу №605/С медичної військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби. Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (номер витягу №49/25/185/В, дата прийняття рішення 17.06.2025).

Суд зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Застосовуючи вищевказані положення законодавства до обставин справи суд зазначає, що рапорт, як офіційна форма звернення військовослужбовця до вищої посадової особи, передбачає його опрацювання та надання відповіді по суті порушених в ньому питань.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За обставин цієї справи відповідач доказів на підтвердження опрацювання та надання відповіді по суті порушеного в рапорті питання не надав.

Враховуючи вказане суд дійшов висновку, що Військовою частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не розглянуто рапорт ОСОБА_1 , поданий у липні 2025 року про звільнення його з військової служби.

А тому, у спірних відносинах має місце протиправна бездіяльність відповідача.

Оскільки відповідач рапорт позивача не розглянув та відповідних доказів суду щодо його розгляду не надав, суд дійшов висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача розглянути рапорт позивача, поданий у липні 2025 року та прийняти відповідне рішення про звільнення з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я за наявності інвалідності у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу.

Відповідач у справі, як суб`єкт владних повноважень не виконав покладений на нього обов`язок, а тому у відповідності до ч.4 ст.159 КАС України, враховуючи не надання відзиву на позов та не повідомлення суд про наявність заперечень щодо предмету позову, а також не представлення жодного доказу на спростування тверджень позивача, суд кваліфікує це як визнання позову.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відтак питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору судом не розглядається. Інші судові витрати позивачем не заявлено.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я за наявності інвалідності у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України розглянути рапорт ОСОБА_1 , поданий у липні 2025 року та прийняти відповідне рішення про звільнення з військової служби згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я за наявності інвалідності у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова