Справа № 280/8333/25
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ

21 листопада 2025 року Справа № 280/8333/25

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2025 провадження в адміністративній справі закрито. Повернуто ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.), сплачений відповідно до квитанції №9651-7580-3940-4230 від 06.10.2025. У задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

14.11.2025 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №280/8333/25, в якій просить суд прийняти додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Ухвалою від 14.11.2025 призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження; запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 у строк до 20 листопада 2025 року висловити свою позицію щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення шляхом подання письмових пояснень.

20.11.2025 представник Військової частини НОМЕР_1 подав заяву, в якій заперечує проти стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, представником позивача не надано належних та допустимих доказів ані виконання (надання) правової допомоги за договором про надання правової допомоги, ані оплати фактично понесених витрат на правничу допомогу.Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаними юридичними послугами, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт). Просить відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №280/8333/25, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу вищенаведених положень слідує, що КАС України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові питання, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Разом із тим, слід зазначити, що питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, яке було заявлено у позовній заяві, судом вирішено по суті.

Так, в мотивувальній частині ухвали про закриття провадження по справі від 11.11.2025 щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, крім іншого, зазначено: … Водночас, слід зазначити, що відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір винагороди адвоката за надання професійної правничої допомоги визначається за погодженням адвоката з клієнтом в договорі про надання правової допомоги. До матеріалів справи позивачем не надано договір про надання правової допомоги, що унеможливлює визначення обґрунтованості заявлених витрат. Крім того, відповідно до прийому-передачі (юридичних послуг) від 31.10.2025 представником позивача зазначено, що Адвокатом було передано, а Клієнтом прийнято та здійснено оплату, крім іншого за подання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду, однак зазначена справа була подана та розглядалась в Запорізькому окружному адміністративному суді, отже не підтверджено зв`язок наданих послуг професійної правничої допомоги з розглядом даної справи. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача заявлених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю. .

Крім того, в резолютивній частині ухвали про закриття провадження по справі зазначено: "У задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити".

Отже, в ухвалі про закриття провадження по справі суд дослідив надані до позову докази на підтвердження заявлених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, надав їм оцінку та висловив судження щодо відсутності підстав для відшкодування судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого судом здійснено розподіл судових витрат без врахування витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, відповідне питання вирішено судом по суті, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення в цій частині.

При цьому, слід зазначити, що незгода з висновками суду першої інстанції щодо результату вирішення питання про судові витрати реалізується шляхом апеляційного оскарження, а не у спосіб подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Таким чином, наведені обставини не можуть бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення, а тому в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 252 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Кулі Володимира Сергійовича, про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №280/8333/25 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21.11.2025.

Суддя М.О. Семененко