Справа № 320/1547/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про розгляд справи

за правилами загального позовного провадження

18 листопада 2025 року справа № 320/1547/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання Антимонопольного комітету України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Геліос" до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальний заклад загальної середньої освіти "Ліцей Петропавлівський" Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП Геліос" до Антимонопольного комітету України, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №13945-р/пк-пз від 04.09.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, справа буде розглядатися одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальний заклад загальної середньої освіти "Ліцей Петропавлівський" Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

08.02.2024 канцелярією суду зареєстровано заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Мотивуючи вказану заяву, Антимонопольний комітет України як відповідач у справі заперечує проти розгляду спору за правилами спрощеного позовного провадження, посилаючись на значну суспільну важливість, складність та правову природу спору. Представник Комітету наголошує, що предметом спору є рішення Комісії АМКУ №13945-р/пк-пз від 04.09.2023, ухвалене в межах здійснення владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер справи.

Комітет зазначає, що очікувана вартість закупівлі становить 507 000 грн, а договір за результатами процедури вже укладено з іншим учасником - ФОП ОСОБА_2 - на суму 487 790 грн. Відтак, справа має вагоме значення для сторін, стосується забезпечення потреб держави та територіальної громади, а також впливає на функціонування комунального закладу освіти.

Відповідач вказує, що рішення Комісії АМКУ прийняте колегіальним органом на підставі Закону України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади закупівель. Розгляд цієї справи має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у сфері публічних закупівель, зокрема в умовах дії Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178.

Крім того, представник Комітету звертає увагу на те, що позивач не подавав клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження, а сама справа не належить до категорії справ незначної складності відповідно до статей 12, 262, 263 КАС України.

З огляду на викладене, Комітет просить суд здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, враховуючи її суспільну значущість, складність, обсяг доказів, кількість учасників та правову природу спору.

Розглянувши дане клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Однак суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони може призначити судове засідання за наявності достатніх для цього обґрунтованих підстав.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з частиною 7 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Суд зазначає, що предметом позову є, зокрема, вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №13945-р/пк-пз від 04.09.2023.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає, що дана адміністративна справа може бути розглянута без проведення судового засідання.

Крім того, суд зауважує, що заявлене відповідачем клопотання є заявою з процесуальних питань.

Відповідно до частини 1 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Частиною 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення)

Однак відповідачем не наведено обґрунтованих та індивідуалізованих обставин, які б свідчили про доцільність розгляду даної адміністративної справи №320/1547/24 за правилами загального позовного провадження. Посилання на загальну важливість публічних закупівель для держави, участь контролюючого органу та складність предмета доказування не є самостійною та достатньою підставою для проведення судового засідання, оскільки такі ознаки притаманні значній кількості адміністративних спорів, що виникають у сфері закупівель.

Захист економічних інтересів держави, на який посилається відповідач, є функцією уповноважених органів виконавчої влади, зокрема органу оскарження, однак сам по собі факт участі Антимонопольного комітету України як суб`єкта владних повноважень не означає, що кожна справа за його участю має розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження. Відповідач не довів, що у даній справі наявні специфічні обставини, які б унеможливлювали її розгляд у спрощеному порядку, зокрема: необхідність допиту свідків, призначення експертизи, або наявність складного фактичного чи правового спору.

Суд зазначає, що предметом спору є правомірність рішення Комісії АМКУ щодо оцінки тендерної пропозиції, а обсяг доказів є чітко визначеним та документально зафіксованим у матеріалах електронної системи закупівель. Позовні вимоги не передбачають складного способу захисту, а кількість учасників справи є обмеженою. Відсутні ознаки значного суспільного інтересу, який би виходив за межі конкретної закупівлі, що додатково підтверджує доцільність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що згідно з ухвалою про відкриття провадження в цій справі сторонам була надана можливість повною мірою скористатися своїми процесуальними правами, у тому числі але не виключно, надати суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення, пояснення з приводу заявлених позовних вимог, а також докази, які заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 "Varela Assali№contre le Portugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Додатково суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасований до теперішнього часу.

Отже, на дату ухвалення судового рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII.

Відповідно до пункту 3 вказаного вище Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 12, 241 243, 248, 262 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду можуть бути наведені в апеляційній скарзі на судове рішення суду першої інстанції.

Суддя Кушнова А.О.