Справа № 380/21524/25
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

20 листопада 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого - судді Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяви представника позивача про відвід судді у справі № 380/21524/25 за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення/постанови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати рішення/постанову 16 Регіональної військово- лікарської комісії, винесену згідно даних додатку Резерв+ 24.07.2025, про придатність ОСОБА_1 , до несення військової служби;

- зобов`язати 16 Регіональної військово-лікарської комісії повторно провести огляд (переогляд) ОСОБА_1 для визначення його стану здоров`я та ступеня придатності до військової служби з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

12.11.2025 представником позивача подано заяву про відвід судді, яка 13.11.2025 визнана необґрунтованою. Заяву про відвід судді Гавдик З.В., передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

17.11.2025 іншим складом суду, у задоволенні вищезгаданої заяви представника позивача про відвід судді Гавдику З.В. у даній справі відмовлено.

18.11.2025 представником позивача подано доповнення до заяви про відвід судді, яка обґрунтована тим, що фактично, з документів по справі №380/21524/25, до яких 14.11.2025 був наданий доступ в кабінеті Електронного суду, представнику стало відомо, що авторозподіл позову ОСОБА_1 від 21.10.2025 судом не здійснювався.

З невідомих правових підстав новий і абсолютно окремий позов ОСОБА_1 , датований 21.10.2025, був без будь-яких правових підстав та у порушення правил авторозподілу справ переданий судді Гавлик З.В. з позначенням «передача справи раніше визначеному складу суду».

Такий спосіб авторозподілу позову ОСОБА_1 від 21.10.2025, номер справи №380/21524/25, який надійшов до суду та переданий на авторозподіл 28.10.2025, є грубим порушенням порядку авторозподілу, оскільки цей позов від 21.10.2025 ОСОБА_1 раніше до суду не подавав та розподіл справи між суддями саме цього позову від 21.10.2025 раніше ніколи в Львівському окружному адміністративному суді не здійснювався.

ОСОБА_1 звертався з позовом від 29.09.2025, авторозподіл цього позову був здійснений за номером справи № 380/20132/25 за суддею Гавдиком З.В.

Ухвалою від 13.10.2025 по справі №380/20132/25 позов ОСОБА_1 від 29.09.2025 суддя Гавдик З.В. вже один раз безпідставно повернув.

Щоб не втрачати час на апеляційне оскарження та з урахуванням нових доказів, отриманих 07.10.2025, позивач звернувся до суду з новим позовом від 21.10.2025, до якого додані нові докази, який доповнений новими обставинами, та доданий ордер адвоката - представника позивача з визначенням конкретного суду для уникнення повторного формального, безпідставного та незаконного повернення позову.

Вказаний новий позов від 21.10.2025 мав бути авторозподілений, як новий позов, а не переданий судді Гавдик З.В., який визначений авторозподілом по іншому позову від 29.09.2025, та який позов від 29.09.2025 повернув позивачу 13.10.2025.

На думку представника позивача авторозподіл по справі №380/21524/25, не здійснювався відповідно до ст. 31 КАС України та Рішення Ради Суддів України №39 від 11 листопада 2024 року, погодженого наказом ДСА України від 29 листопада 2024 року №529, зі змінами, внесеними рішенням РСУ №15 від 26 березня 2025 року та погодженими наказом Державної судової адміністрації України від 31 березня 2025 року №119.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

З вказаних вище підстав, з урахуванням порушення порядку визначення судді по справі №380/21524/25, в доповнення до заяви про відвід від 11.11.2025 просить на підставі п. 2, 4, 5 ст. 36 КАС України, задовольнити заяву про відвід від розгляду справи №380/21524/25 судді Гавдик З.В. та направити справу на авторозподіл для передачі іншому складу суду.

19.11.2025 представником позивача подано заяву щодо доповнень до заяви від 18.11.2025 про відвід судді Гавдик З.В. від 11.11.2025, яка обґрунтована тим, що 18.11.2025 до Львівського окружного адміністративного суду через Електронний суд була заява від 18.11.2025 доповнення до заяви про відвід судді Гавдик З.В., в якій в якості підстав для відводу були вказані нові обставини та підстави:

- Факт того, що суддя Гавдик З.В. вже здійснював безпідставне поверення позову,

- Факт відсутності авторозподілу позову від 21.10.2025 на суддю Гавдик З.В., що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України є безумовною підставою для відводу судді.

Також представник позивача зазначає, що 19.11.2025 о 05.34 год. ранку до кабінету Електронного суду надійшла ухвала Львівського окружного адміністративного суду, датована 17.11.2025, винесена суддею Коморним О.І., про відмову в задоволенні заяви від 11.11.2025 про відвід. Оскільки вказана ухвала, як вбачається з її тексту, винесена 17.11.2025, суд при розгляді заяви від 11.11.2025 про відвід не враховував нові обставини, вказані в заяві від 18.11.2025.

Станом на дату подання заяви від 18.11.2025 представник позивача не була повідомлена про винесення суддею Коморним О.І. ухвали від 17.11.2025 про відмову в задоволенні заяви про відвід.

Підстави для відводу судді Гавдик З.В., визначені п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України не були предметом розгляду при вирішенні питання щодо відводу за заявою від 11.11.2025.

Таким чином, нові підстави для відводу судді Гавдик З.В., які не були предметом розгляду при винесенні ухвали від 17.11.2025 та не відображені в заяві від 11.11.2025, оскільки не були відомі представнику на дату подання заяви про відвід від 11.11.2025, мають бути розглянуті судом та вирішено питання про відвід судді Гавдик З.В. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Розглянувши заяву про відвід, суд встановив наступне.

Згідно із ст. 36 КАС України:

Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із ч. 4 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно із ч. 3 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Представник позивача у вказаних заявах від 18.11.2025 та 19.11.2025 зазначає про, по суті інші (нові), підстави відводу судді, а саме:

- новий і абсолютно окремий позов ОСОБА_1 , датований 21.10.2025, був без будь-яких правових підстав та у порушення правил авторозподілу справ переданий судді Гавлик З.В. з позначенням «передача справи раніше визначеному складу суду»;

- ОСОБА_1 звертався з позовом від 29.09.2025, авторозподіл цього позову був здійснений за номером справи № 380/20132/25 за суддею Гавдиком З.В.

Ухвалою від 13.10.2025 по цій же справі позов ОСОБА_1 від 29.09.2025 суддя Гавдик З.В. вже один раз безпідставно повернув;

- новий позов від 21.10.2025 мав бути авторозподілений, як новий позов, а не переданий судді Гавдик З.В., який визначений авторозподілом по іншому позову від 29.09.2025, та який позов від 29.09.2025 повернув позивачу 13.10.2025.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Вказані представником позивача аргументи судом не враховуються, оскільки:

- позовні вимоги по справі №380/20132/25, яка повернута позивачу, та по даній справі складається із такого самого предмету і з таких самих підстав;

- позов по даній справі згідно «Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду» від 28.10.2025 на підставі п. 5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському окружному адміністративному суді, переданий судді Гавдику З.В.

Пункт 5 гаданих Засад передбачає, що: «У разі повторного надходження до Львівського окружного адміністративного суду позовних заяв між тими самими сторонами з аналогічними за змістом позовними вимогами, за наявності ухвал суду про залишення позовної заяви без руху, повернення та залишення без розгляду, такі передаються раніше визначеному головуючому судді у судовій справі.

Аналогічними за змістом позовними вимогами уважаються однакові вимоги та/або вимоги, об`єднані спільною підставою виникнення (наприклад, наказ про проведення перевірки, акт перевірки, рішення суб`єкта владних повноважень тощо)».

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість повторно (з інших підстав) заявленого відводу.

Згідно із ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи необґрунтованість заявленого позивачем повторно (з інших підстав) відводу судді Гавдик З.В., питання про відвід судді відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Заяви від 18.11.2025 та 19.11.2025 про відвід судді Гавдик З.В., у справі № 380/21524/25 визнати необґрунтованими.

Заяви від 18.11.2025 та 19.11.2025 про відвід судді Гавдик З.В., передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для їх розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Гавдик З.В.