Справа № 522/20077/25-Е
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/470/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 04.09.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , громадянина Сирійської Арабської Республіки, який поданий адвокатом Казнєвським Владиславом Олеговичем, до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 серпня 2025 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області було прийнято рішення № 000529 про примусове видворення громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_1 . Рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Рішення прийнято з порушенням ч.1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Позивач є громадянином Сирійської Арабської Республіки, народився та мешкав у м. Дамаск. Позивач не може повернутися до своєї країни походження - Сирійської Арабської Республіки у зв`язку із загальнопоширеним насильством. У разі повернення до Сирії він ризикує стати жертвою нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження. При ухваленні рішення Відповідач не здійснив належної та повної перевірки обставин, які унеможливлюють безпечне повернення Позивача до країни походження. Зокрема, на момент прийняття рішення не було враховано, що у Сирійській Арабській Республіці досі триває збройний конфлікт, порушуються права людини, відсутній демократичний лад, а влада не контролює всі аспекти суспільного життя. Країна перебуває у стані нестабільності: існує велика кількість озброєних угруповань, періодично виникають збройні сутички, що становлять реальну загрозу життю, здоров`ю та безпеці Позивача. Наявність такої загрози також підтверджується останньою інформацією УВКБ ООН. Відповідач, приймаючи рішення про примусове видворення, не врахував, що Позивач повторно звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою-анкетою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв`язку із новими обставинами. 17.07.2025 року Позивач повторно звернувся до територіального органу Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до якої надала повний пакет документів. Підставами такого звернення слугували виникнення нових обставин щодо загрози стати жертвою нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження. З листа ГУ ДМС України в Одеській області № А-499/6/5101-25/5100.5.1/7099-25 щодо звернення за міжнародним захистом від 18.07.2025 вбачається, що йому надано відповідь про те, що на нього не поширюється право на повторне звернення , так як це прерогатива іноземців, щодо яких ухвалено рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами звернення від 17.07.2025 встановлено, що інші умови відсутні, нові обставини не виявлено. Зазначений лист Позивач не отримував, про його наявність було встановлено представником Позивача при ознайомленні із матеріалами справи в рамках судового розгляду справи про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Відповідач, приймаючи рішення про примусове видворення, не здійснив оцінку ризиків ex nunc , тобто станом на момент прийняття рішення. Оскаржуване Рішення взагалі не містить жодного аргументу щодо проведення відповідачем оцінки ризиків під час його прийняття, всупереч нормам міжнародного законодавства та практики ЄСПЛ. В разі примусового видворення до Сирійської Арабської Республіки, Позивачеві загрожує смерть, катування, нелюдське та принизливе поводження через систематичні порушення прав людини. Отже, примусове видворення Позивача порушує принцип заборони вислання, встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Матеріали позову суддя отримала 05.09.2025 року.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 16.09.2025 року. Також зазначеною ухвалою суду витребувано у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової (міграційної) справи ОСОБА_1 .

До суду 15.09.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Казнєвського В.О. надійшло клопотання про залучення до участі у судовому засіданні перекладача з української мови на арабську мову.

До суду 16.09.2025 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області Білоконь Н. надійшов відзив, згідно якого просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Також до відзиву були долучені копії матеріалів особової справи на 42 аркушах.

В обґрунтування відзиву зазначено, що 07.09.2023 року на електронну адресу ГУ ДМС в Одеській області надійшов лист НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за вих. № 21/2/8689-23 від 07.09.2023 про те, що 06.09.2023 на території Ужгородського району Закарпатської області, при спробі незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, представниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України затримано 2 (двох) громадян Сирії, один з них:

- ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, документ що посвідчує особу закордонний паспорт громадянина Сирії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 04.08.2022 дійсний до 03.08.2024, також в наявності дійсна довідка про звернення за захистом в Україні видана 21.07.2023 № 014078, орган видачі Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

У зв`язку з вищевикладеним, просили надати інформацію:

- чи видавалась довідка про звернення за захистом в Україні громадянину Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на якому етапі розгляд заяви про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту в Україні вищезазначеного громадянина.

ГУ ДМС в Одеській області за вих. № 5100.5.1-1059/51.3-23 від 07.09.2023 надало відповідь НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з якого вбачається, що «… 21.07.2023 громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У відповідності до наказу № 153 від 02.08.2023 стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, термін дії довідки про звернення за захистом в Україні серії 014078 продовжено до 02.02.2024. У зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують законність перебування на території України стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземців або осіб без громадянства від 08.09.2023, які зобов`язані покинути Україну у термін до 07.10.2023». Станом на 09.05.2025 позивач громадянин Сирійської арабської Республіки Альгзлані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно. Право на виїзд іноземних громадян або осіб без громадянства за межі України не обмежено. Позивач громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 для добровільного повернення до країни походження або третьої країни іноземця до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та інших територіальних підрозділів ДМС України, з заявою не звертався. Про те, що він є нелегальним мігрантом, останній розуміє. Крім того, кожен іноземний громадянин має право звернутись до посольства/консульства своєї країни в Україні, до міжнародних організацій, у тому числі «Червоного Хріста» та повідомити про свій намір виїхати за межі України та обґрунтувати таку потребу. Чи звертався позивач громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 до посольства своєї країни в Україні, до міжнародних організацій, у тому числі «Червоного Хріста» та чи повідомляв про свій намір виїхати за межі України та обґрунтувати таку потребу, не відомо. Проте, громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на теперішній час, з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до територіальних підрозділів ДМС України, не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. Таким чином, позивач громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) починаючи з 09.05.2025 по 25.08.2025, не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища. Таким чином, ГУ ДМС в Одеській області вважає, що дозволений строк перебування на території України у громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) закінчився, останній перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. ОСОБА_1 не отримавши статус біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, після набрання відповідним рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі № 420/26262/24 законної сили, скасування довідки про звернення за захистом в Україні № 014202, терміном дії до 21.07.2025, яку скасовано 26.06.2025, після закінчення терміну тимчасового перебування на території України, допустив порушення вимог міграційного законодавства України, перебуваючи на території України незаконно. Співробітниками відділу міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області, 25.08.2025 під час проведення оперативно-профілактичних заходів у м. Одеса, виявлено особу, який назвався громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів, прибув на територію України у 2023 році, поза пунктом пропуску у Вінницької області, район та місце де він перетнув кордон, не пометає, та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Під час виявлення паспортний документ громадянина Сирійської Арабської Республіки для виїзду за кордон у ОСОБА_1 , відсутній.

У судове засідання 16.09.2025 року з`явилися ОСОБА_1 , його представник - адвокат Казнєвський В.О. та представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р.

Альгзлані ОСОБА_3 на питання суду відповів, що потребує перекладача на арабську мову.

Представник ОСОБА_1 адвокат Казнєвський В.О. просив залучити до участі у справі перекладача, вважає, що ДМС може забезпечити перекладача.

Представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. пояснив, що станом на 2025 рік ГУ ДМС договір з Бюро перекладів не укладало, а тому вони не можуть забезпечити перекладача у судовому засіданні. Також просив приєднати до матеріалів справи відзив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Казнєвський В.О., діючий за довіреністю, не заперечував проти приєднання відзиву.

Протокольною ухвалою суд прийняв відзив та надав представнику позивача 7-денний строк на ознайомлення та надання відповіді на відзив.

У зв`язку з необхідністю залучення перекладача через ТУ ДСА розгляд справи відкладено на 15.10.2025 року.

Ухвалою суду від 16.09.2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Казнєвського В.О. про залучення перекладача задоволено. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Одеській області забезпечити громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 участь перекладача з арабської мови на українську мову в судових засіданнях.

До суду 23.09.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Казнєвського В.О. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив позов задовольнити.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що у 2024 році громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2024 року № 112-24, яким відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 (справа №420/26262/24) у задоволенні цього позову відмовлено. Постановою апеляційного суду від 09.05.2025 рішення від 06.01.2025 залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження. 17 липня 2025 року Відповідач особисто звернувся до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту. Однак, співробітниками Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області не було прийнято зазначену Заяву і Відповідача було направлено до офісу ГУ ДМС України в Одеській області для подання вищезазначеної заяви через канцелярію (за адресою: вул. Преображенська 44, м. Одеса). Відповідач вказану заяву-анкету подав через канцелярію, що доказується заявою із відміткою про отримання. В рамках судового розгляду адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, справа №522/19343/25, представником ГУ ДМС України в Одеській долучено до матеріалів справи Відповідь на заяву ОСОБА_1 від 17.07.2025, зі змісту якої, ГУ ДМС України в Одеській області повідомляє Заявника про відсутність права на повторне звернення. Заявником не отримано копії відповіді на заяву від 17.07.2025, про зміст стало відомо тільки під час розгляду справи №522/19343/25. З листа Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 18.07.2025 вважає, що у Позивача відсутнє право на повторне звернення за захистом. Відповідач не надав докази прийняття рішення про відмову в прийнятті повторно поданої заяви про визнання біженцем або особою не надано докази прийняття рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на підставі повторно поданої заяви. Отже, на ОСОБА_1 поширювалась дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Крім того, позивач не погоджується із формою реагування Відповідача на його повторне звернення за захистом в Україні, а тому звернувся із позовною заявою про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.( справа №420/31470/25). Відповідач звернувся до Департаменту консульської служби МЗС України із листом щодо надання МЗС України сприяння в ідентифікації та документування громадянина Сирії. Однак Відповідачу достеменно відомо, оскільки це загальновідомий факт, що не потребує доказування, про відсутність дипломатичних відносин із Сирійською Арабською Республікою. МЗС України зробило публічну заяву про розрив дипломатичних відносин із Сирійською Арабською Республікою 30 червня 2022 року, дана інформація є публічною та загальновідомою - https://mfa.gov.ua/news/zayava-mzs ukrayini-shchodo-rozrivu-diplomatichnih-vidnosin-iz-sirijskoyu-arabskoyu-respublikoyu. Дипломатичні відносини досі не відновлено. Фактичне документування Позивача неможливе, а виконання рішення про примусове видворення ставиться під сумнів, через відсутність у Позивача документа, що надає йому законе право на перетин кордону та виїзд за межі України.

До суду 03.10.2025 року від ТУ ДСА на виконання ухвали суд увід 16.09.2025 року надійшов лист, відповідно до якого ТУ не має правових підстав щодо виконання ухвали суду від 16.09.2025 року в частині забезпечення та оплати послуг перекладача.

У судове засідання 15.10.2025 року з`явилися ОСОБА_1 , його представник - адвокат Казнєвський В.О. та представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р.

Протокольною ухвалою суд у зв`язку з відсутністю перекладача відклав розгляд справи на 07.11.2025 року.

До суду 30.10.2025 року від представника ГУ ДМС в Одеській області Саркісяна А.Р. надійшла заява про долучення доказів, згідно якої просив приєднати до справи службові записки від 15.10.2025 за вих. № 5100.8/21381-25 та від 16.10.2025 за вих. № 5100.5.1/21396-25.

У судове засідання 07.11.2025 року з`явилися Альгзлані Хайтам Ахмад, його представник - адвокат Казнєвський В.О., представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. та перекладач Ібрагім Моріс Надім.

Учасники справи надали свої пояснення стосовно справи.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ГУ ДМС України та приєднав до матеріалів справи докази, подані 30.10.2025 року.

Ухвалою суду від 07.11.2025 року витребувано у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області належним чином засвідчену копію листа ГУ ДМС України за вих. № А-499/6/5101-25/5100.5.1/7099-25 від 18.07.2025 щодо розгляду заяви повторного захисту від 17.07.2025 року.

До суду 17.11.2025 року від представника ГУ ДМС в Одеській області Саркісяна А.Р. надійшли додаткові пояснення.

У судове засідання 19.11.2025 року з`явилися Альгзлані Хайтам Ахмад, його представник - адвокат Казнєвський В.О., представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. та перекладач Ібрагім Моріс Надім.

Представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. просив прийняти витребуваний ухвалою суду від 07.11.2025 року доказ.

ОСОБА_1 , його представник - адвокат Казнєвський В.О. не заперечували.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ГУ ДМС в Одеській області та приєднав до справи дві відповіді.

Представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. надав додаткові пояснення від 17.11.2025 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Казнєвський В.О., діючий за довіреністю, пояснив, що ними оскаржено бездіяльність ДМС щодо ненадання відповіді у вигляді письмового повідомлення і під підписом.

Представник ГУ ДМС в Одеській області Саркісян А.Р. зауважив, що особа має особисто звернутись з такою заявою, однак позивач ані передав через канцелярію. Окружним адміністративним судом ще не винесено судового рішення, а тому рішення ДМС законне. Рішення було прийнято до іншої країни, а не Сирійської Арабської Республіки, тобто видворення за межі України. Особа на той час не звернулась повторно про визнання її біженцем, тобто звернення за захистом.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області прийнято рішення № 000529 про примусове видворення за межі території України від 25.08.2025 року стосовно позивача громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 .

Підставою прийняття такого рішення зазначено, що під час здійснення перевірки встановлено, що його було виявлено 25.08.2025, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме6проживання в Україні без документів на право проживання (перебування) в Україні. Иакож встановлено, що позивач прибув до України в 2023 поза пунктом пропуску в Вінницькій області, район він не пам`ятає, тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_2 . В 2024 він звернувся за захистом в Україні в ГУ ДМС України в Одеській області 23.07.2024 за №112/24 прийнято рішення про відмову у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Ухвалою Верхового Суду від 19.06.2025 року йому відмовлено у відкритті провадження (справа №420/26262/24). Дозволений строк перебування на установчі даних закінчився. Не має жодних обставин на підставі яких відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» за яких він не може бути витворений за межі території України.

Крім того встановлено, що 07.09.2023 року на електронну адресу ГУ ДМС в Одеській області надійшов лист НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за вих. № 21/2/8689-23 від 07.09.2023 про те, що 06.09.2023 на території Ужгородського району Закарпатської області, при спробі незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, представниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України затримано 2 (двох) громадян Сирії, один з них:

- ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, документ що посвідчує особу закордонний паспорт громадянина Сирії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 04.08.2022 дійсний до 03.08.2024, також в наявності дійсна довідка про звернення за захистом в Україні видана 21.07.2023 № 014078, орган видачі Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

У зв`язку з вищевикладеним, просили надати інформацію:

- чи видавалась довідка про звернення за захистом в Україні громадянину Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на якому етапі розгляд заяви про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту в Україні вищезазначеного громадянина.

ГУ ДМС в Одеській області за вих. № 5100.5.1-1059/51.3-23 від 07.09.2023 надало відповідь НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з якого вбачається, що «… 21.07.2023 громадянин Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У відповідності до наказу № 153 від 02.08.2023 стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, термін дії довідки про звернення за захистом в Україні серії 014078 продовжено до 02.02.2024.

01.09.2023 у зв`язку з уникненням шукачем захисту процедурних питань, що унеможливлює проведення додаткових перевірочних заходів та підготовку висновку для прийняття остаточного рішення за заявою, стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прийнято рішення про призупинення розгляду заяви, наказ від 06.09.2023 № 178, та довідка про звернення за захистом в Україні серії 014078 визнана недійсною».

Також, 13.09.2023 на адресу ГУ ДМС в Одеській області надійшов лист НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за вих. № 21/2/8878-23 від 12.09.2023 про те, що «… 08.09.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП 2 (двох) громадян Сирії один з них:

- ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, документ що посвідчує особу закордонний паспорт громадянина Сирії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 04.08.2022 дійсний до 03.08.2024.

У зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують законність перебування на території України стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземців або осіб без громадянства від 08.09.2023, які зобов`язані покинути Україну у термін до 07.10.2023».

Крім того, у 2024 році громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2024 року № 112-24, яким відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року, по справі № 420/26262/24 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2024 року №112-24, відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язанні прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року, громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 апеляційну скаргу громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 у справі № 420/26262/24 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Казнєвським Владиславом Олеговичем на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 420/26262/24.

Пунктом 2 ст. 25 Закону України «Про правовій статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Згідно Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 14 ст. 1 Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

ОСОБА_1 не отримавши статус біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, після набрання відповідним рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2025 по справі № 420/26262/24 законної сили, скасування довідки про звернення за захистом в Україні № 014202, терміном дії до 21.07.2025, яку скасовано 26.06.2025, після закінчення терміну тимчасового перебування на території України, допустив порушення вимог міграційного законодавства України, перебуваючи на території України незаконно.

До відділу документального забезпечення ГУ ДМС в Одеській області 17.07.2025 надійшла заява громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 від 17.07.2025 зареєстроване за вх. № А-499/6/5101-25, про те, що він надає пакет документів для звернення за захистом в Україні.

За результатом розгляду, ГУ ДМС в Одеській області направлена письмова відповідь від 18.07.2025 за вих. № А-499/6/5101-25/5100.5.1/7099-25 де громадянину Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 роз`яснено, що «відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» на нього не поширюється право на повторне звернення, так як це прерогатива іноземців та осіб без громадянства, стосовно яких ухвалено рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Співробітниками відділу міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області, 25.08.2025 під час проведення оперативно-профілактичних заходів у м. Одеса, виявлено особу, який назвався громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошено останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів, прибув на територію України у 2023 році, поза пунктом пропуску у Вінницької області, район та місце де він перетнув кордон, не пометає, та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Під час виявлення паспортний документ громадянина Сирійської Арабської Республіки для виїзду за кордон у ОСОБА_1 , відсутній.

Відповідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.08.2025 об 12.20 годині затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії № МОД 000328 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою з`ясування обставин правопорушення, встановлення особи порушника.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 по справі № 522/19343/25 відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025 по справі № 522/19343/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держаної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

За порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 КУпАП, 25.08.2025 стосовно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії та номеру ПР МОД 012236 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.08.2025 серії та номеру ПН МОД 012334 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП відповідачем громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 26.08.2025 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень, добровільно сплачено, що підтверджується банківською квитанцією банку платника як в додатках до відзиву, так і в особовій справі останнього.

Також судом встановлено, що 17.07.2025 року позивач звертався до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно с заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 18.07.2025 відмовлено у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що було повідомлено листом його адвоката.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу не було відомо про рішення відповідача про відмову у його заяві від 17.07.2025 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. Зазначав, що вказане рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантуються свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22.09.2011 № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до пунктів 6 та 15 ч. 1 ст. 1 Закону №3773-VI: іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії ї закону.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це, зокрема, іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеною їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону N 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року N 150 "Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" (далі - Порядок).

Так, підпунктом 2 пункту 2 Порядку визначено що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Статтею 26 Конституції України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Суд акцентує, що право іноземця на перекладача закріплено в пункті 1 статті 5 Декларації про права людини відносно осіб, що не є громадянами країни, в якій проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною.

Суб`єкт владних повноважень під час виконання своїх функцій повинен дотримуватися конституційних гарантій прав іноземців (стаття 26 Конституції України).

Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 по справі № 344/9604/23 зазначає, що навіть в умовах воєнного стану для суб`єкта владних повноважень обов`язок застосування принципів статті 2 КАС України не скасовується, а навпаки набуває особливого значення, зокрема коли йдеться про застосування пропорційності обмежень в умовах гостроти становища в країні (військової агресії) щодо осіб, яких вони стосуються.

У разі застосування до особи процедури примусового повернення, видворення тощо, державні органи (ДМС) зобов`язані перевірити чи не порушуватимуть такі процедури універсального й абсолютного принципу заборони вислання. Така перевірка передбачає оцінку ризику, яка має проводитися ex nunc, тобто станом на момент прийняття рішення та повинна концентруватися на передбачуваних наслідках повернення заявника в країну походження з урахуванням загальної ситуації в цій країні та особистих обставин заявника.

Разом з тим, рішення ДМС як суб`єкта управлінської діяльності повинно відповідати критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, розуміння змісту вимог щодо дотримання яких має бути однаковим для усіх суб`єктів управлінської (адміністративної) діяльності, що регулюється іншими нормативними актами.

Зокрема, якщо йдеться про критерій обґрунтованості рішення ДМС, то таке рішення має прийматися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття (вчинення дій). Дискреція дозволяє адміністративному органу прийняти найбільш зважене в конкретних умовах рішення, засноване на особистих (власних) оцінках обставин, а не на чіткому приписі норми права, (не формально).

Обов`язок судів перевіряти відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень усім вимогам, зазначеним у частині другій статті 2 КАС України, витікає із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Подібний підхід застосовано у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №480/296/19 та від 25 січня 2024 року у справі №160/1521/23.

Суб`єкт владних повноважень під час виконання своїх функцій повинен дотримуватися конституційних гарантій прав іноземців (стаття 26 Конституції України).

У разі застосування до особи процедури примусового повернення, видворення тощо, державні органи (ДМС) зобов`язані перевірити чи не порушуватимуть такі процедури універсального й абсолютного принципу заборони вислання. Така перевірка передбачає оцінку ризику, яка має проводитися ex nunc, тобто станом на момент прийняття рішення та повинна концентруватися на передбачуваних наслідках повернення заявника в країну походження з урахуванням загальної ситуації в цій країні та особистих обставин заявника.

Позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Сирійської Арабської Республіки, народився та мешкав у м. Дамаск.

Суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Ця норма відповідає твердо встановленому в міжнародній практиці принципу заборони вислання. Так, згідно із ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що національні органи зобов`язані приділяти пильну увагу будь-якій заяві про те, що існує побоювання реального ризику поводження, яке суперечить Статті 3 (див: М.С.С. проти Бельгії та Греції, no. 30696/09, § 293, Кебе та Інші проти України, no 12552/12, § 101). Слід проводити пильну оцінку такого ризику (Чахал та Інші проти Сполученого Королівства, Reports 1996-V, § 96).

Позивач є іноземцем, який хоч і законно прибув в Україну, але після закінчення визначеного нормами законодавства терміну перебування, втратив підстави для подальшого перебування на території України та ухиляється від виїзду, що відповідає ознакам статусу нелегального мігранта у розумінні пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI.

Статтею 31 Закону № 3773-VI визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

При ухваленні рішення позивач посилається на не здійснення відповідачем належної та повної перевірки обставин станом на час прийняття рішення, які унеможливлюють безпечне повернення Позивача до країни походження. Зокрема, на момент прийняття рішення не було враховано, що у Сирійській Арабській Республіці досі триває збройний конфлікт, порушуються права людини, відсутній демократичний лад, а влада не контролює всі аспекти суспільного життя. Країна перебуває у стані нестабільності: існує велика кількість озброєних угруповань, періодично виникають збройні сутички, що становлять реальну загрозу життю, здоров`ю та безпеці Позивача.

Наявність такої загрози також підтверджується останньою інформацією УВКБ ООН:

«UNHCR position relating to voluntary returns, moratorium on forced returns and suspending the issuance of negative decisions to Syrian applicants for international protection. December 2024: https://www.refworld.org/policy/countrypos/unhcr/2024/en/149254. This position supersedes and replaces UNHCRs March 2021 International Protection Considerations with Regard to people fleeing the Syrian Arab Republic, Update VI.1 Given the fluidity of the situation, this guidance will be updated early on and as needed, based on the quickly evolving circumstances. Voluntary Returns: Syria is at a crossroads between peace and war, stability and lawlessness, reconstruction or further ruin. There is now a remarkable opportunity for Syria to move toward peace and for its people to begin returning home. For many years, UNHCR has insisted on the need to redouble efforts to create favourable conditions for refugees and displaced people to return home and the current situation opens up new opportunities in this regard, that must be seized by all. This includes eliminating and/or addressing any new security, legal and administrative barriers on the part of the Syrian de facto authorities; substantial humanitarian and early recovery assistance to be provided by donor States to returnees, communities receiving them back and areas of actual and potential return in general; and authorization to UNHCR and its partners to monitor returns at border crossings and in locations where people choose to return. Everyone has the right to return to their country of origin. UNHCR stands ready to support Syrian refugees who, being fully informed of the situation in their places of origin or an alternative area of their choice, choose voluntarily to return. In view of the many challenges facing Syrias population, including a large-scale humanitarian crisis, continued high levels of internal displacement and widespread destruction and damage of homes and critical infrastructure, however, for the time being UNHCR is not promoting large-scale voluntary repatriation to Syria. Moratorium on Forced Returns: At this moment in time, Syria continues to be affected by attacks and violence in parts of the country; large-scale internal displacement; contamination of many parts of the country with explosive remnants of war; a devastated economy and a large-scale humanitarian crisis, with over 16 million already in need of humanitarian assistance before the recent developments. In addition, and as noted above, Syria has also sustained massive destruction and damage to homes, critical infrastructure and agricultural lands. Property rights have been greatly affected, with widespread housing, land, and property violations recorded over the past decade, leading to complex ownership disputes that will take time to resolve. Against this background, UNHCR for the time being continues to call on States not to forcibly return Syrian nationals and former habitual residents of Syria, including Palestinians previously residing in Syria, to any part of Syria Suspending the Issuance of Negative Decisions to Syrian Applicants for International Protection. UNHCR also continues to call on all States to allow civilians fleeing Syria access to their territories, to guarantee the right to seek asylum, and to ensure respect for the principle of non-refoulement at all times. While risks related to persecution by the former Government have ceased, other risks may persist or become more pronounced. In light of the rapidly changed dynamics and evolving situation in Syria, UNHCR is not currently in a position to provide detailed guidance to asylum decision-makers on the international protection needs of Syrians. UNHCR will continue to monitor the situation closely, with a view to providing more detailed guidance as soon as circumstances permit. In view of the current uncertainty of the situation in Syria, UNHCR calls on asylum States to suspend the issuance of negative decisions on applications for international protection by Syrian nationals or by stateless persons who were former habitual residents of Syria. The suspension of the issuance of negative decisions should remain in place until such time as the situation in Syria has stabilized and reliable information about the security and human rights situation is available to make a full assessment of the need to grant refugee status to individual applicants. UNHCR does not consider that the requirements for cessation of refugee status for beneficiaries of international protection originating from Syria have currently been met.».

Неофіційний переклад: «Позиція УВКБ ООН із приводу повернення до Сирійської Арабської Республіки Грудень 2024: Ця позиція змінює та замінює Рекомендації УВКБ ООН із питань міжнародного захисту щодо осіб, що рятуються втечею із Сирійської Арабської Республіки, редакція IV, березень 2021. Враховуючи плинність ситуації, це керівництво буде оновлено на ранній стадії та за потреби, на основі обставин, що швидко розвиваються. Добровільні повернення: Сирія на перехресті між війною та миром, стабільністю та беззаконням, реконструкцією або, подальшою, руїною. Зараз у Сирії є чудова можливість рухатися до миру та для її людей повернутися додому. Багато років, УВКБ ООН наполягало на потребі подвоїти зусилля щодо створення сприятливих умов для повернення біженців та переміщених осіб додому й поточна ситуація відкриває нові можливості щодо цього, якими мають скористатися всі. Це включає в себе ліквідацію та/або усунення будь-яких бар`єрів у галузі безпеки, правові та адміністративні бар`єри з боку сирійської де-факто влади; значна гуманітарна допомога та допомога на ранньому етапі відновлення буде надана Державами-донорами для репатріантів, громадам, які їх повертають та зонам реального та потенційного повернення загалом; та авторизація до УВКБ ООН та його партнерів для здійснення моніторингу повернень на кордоні та в місцях, у які люди вирішать повернутися. Кожен має право повернутися в країну походження. УВКБ ООН готове підтримати сирійських біженців, які, будучи повністю поінформованими про ситуацію в місцях свого походження або в альтернативній місцевості свого вибору, вибрати добровільно повернутися. Зважаючи на численні виклики, з якими стикається населення Сирії, зокрема, широкомасштабна гуманітарна криза, постійний високий рівень внутрішнього переміщення та поширеність руйнування та пошкодження будинків та критично важливої інфраструктури, однак, на заданий момент УВКБ ООН не просуває широкомасштабну добровільну репатріацію до Сирії. Мораторій на примусове повернення: На даний момент часу, Сирія продовжує перебувати під впливом атак та насильства в деяких частинах країни; великомасштабне внутрішнє переміщення; забруднення багатьох частин країни залишками вибухонебезпечних речовин війни; зруйнована економіка та масштабна гуманітарна криза, з більш ніж 16 мільйонами людей, які потребували гуманітарної допомоги ще до останніх подій. Крім того, як зазначалося вище, Сирія також зазнала масових руйнувань і пошкоджень будинків, критичної інфраструктури та земель сільськогосподарського призначення. Права власності зазнали значного впливу, з широко розповсюдженими порушеннями прав власності на житло, землю та майно, зафіксовані за останнє десятиліття, що призвело до складних майнових суперечок, на вирішення яких знадобиться час. На цьому тлі УВКБ ООН і далі закликає держави не повертати примусово громадян Сирії та колишніх постійних мешканців Сирії, включно з палестинцями, які раніше проживали в Сирії в будь яку частину Сирії.. Призупинення видаванні Заперечних Рішень щодо Сирійських Заявників на Міжнародний Захист УВКБ ООН також закликає всі держави дозволити цивільним особам, які тікають із Сирії, доступ до своїх територій, гарантувати право шукати притулку та забезпечити повагу до принципу невидворення в будь-який час. Хоча ризики, пов`язані з переслідуваннями з боку колишнього уряду, припинилися, інші ризики можуть зберігатися або ставати більш вираженими. У світлі швидкої зміни динаміки та розвитку ситуації в Сирії УВКБ ООН наразі не в змозі надати детальні вказівки тим, хто приймає рішення щодо надання притулку, щодо потреб сирійців у міжнародному захисті. УВКБ ООН продовжуватиме уважно стежити за ситуацією з метою надання більш детальних вказівок, як тільки дозволять обставини. З огляду на поточну невизначеність ситуації в Сирії, УВКБ ООН закликає держави, які надають притулок, призупинити видавання заперечних рішень щодо заяв про міжнародний захист громадян Сирії або осіб без громадянства, які раніше постійно проживали в Сирії. Призупинення видавання заперечних рішень має залишатися в силі до тих пір, поки ситуація в Сирії не стабілізується і не буде доступна достовірна інформація про ситуацію з безпекою та правами людини для повної оцінки необхідності надання статусу біженця окремим заявникам. УВКБ ООН не вважає, що вимоги для припинення статусу біженця для бенефіціарів міжнародного захисту, які походять із Сирії, наразі виконано.»

Окрім інформації від УВКБ ООН, побоювання Позивача підтверджується актуальною інформацією по країні походження.

«A Syrian-led future: Security Council highlights priorities ahead, 8 January 2025 https://news.un.org/en/story/2025/01/1158836 In his briefing, UN Special Envoy for Syria Geir Pedersen underscored the delicate nature of the transitional phase, describing it as a moment of great opportunities and real dangers. He urged careful navigation to ensure that decisions taken now lead to long term stability. The humanitarian situation remains critical, with nearly 15 million Syrians requiring health services, 13 million facing acute food insecurity, and over 620,000 displaced amid winter conditions. We must seize the opportunity of this moment, stressed UN Emergency Relief Coordinator Tom Fletcher, as he outlined urgent priorities for rebuilding Syria. Mr. Fletcher highlighted three main priorities for humanitarian teams on the ground. First, restoring the country's services, shattered by 14 years of conflict, is essential amid widespread food insecurity, crippled health services and as the Tishreen Dams damage has restricted water and electricity for over 400,000 people. Second, he outlined the importance of protecting displaced people as thousands are unable to return to their homes due to lack of infrastructure, services and the threat of unexploded ordnance. Finally, Mr. Fletcher highlighted the resilience of Syrian women and girls, sharing stories of hope and determination and calling for their inclusion in rebuilding efforts. Despite progress, the UN relief chief warned that much more is needed, including a comprehensive needs assessment and increased funding for humanitarian operations. Although law and order have improved in some regions, violence remains a significant concern. Mr. Pedersen reported incidents of unrest in the coastal regions, Homs and Hama. Armed groups, including the ISIL terrorist network and over 60 groups with conflicting agendas also pose ongoing threats to Syrias territorial integrity. Key areas outside caretaker control, such as those held by the Syrian Democratic Forces (SDF) and Peoples Protection Units (YPG), remain volatile. Despite a US-brokered ceasefire near Manbij, clashes with Syrian National Army forces persist and Turkey has signalled potential military escalation. Additionally, Israeli airstrikes and violations of the 1974 Disengagement Agreement over the Golan have further raised concerns about sovereignty».

Неофіційний переклад: «У своєму брифінгу Спеціальний посланник ООН по Сирії Гейр Педерсен підкреслив делікатний характер перехідного періоду, описавши його як момент «великих можливостей і реальних небезпек». Він закликав до обережної навігації, щоб рішення, прийняті зараз, привели до довгострокової стабільності. Гуманітарна ситуація залишається критичною: майже 15 мільйонів сирійців потребують медичних послуг, 13 мільйонів стикаються з гострою нестачею продовольства, а понад 620 000 переміщених осіб перебувають в умовах зими. «Ми повинні скористатися можливістю цього моменту», - наголосив Координатор надзвичайної допомоги ООН Том Флетчер, окреслюючи нагальні пріоритети для відновлення Сирії. Пан Флетчер виділив три основні пріоритети для гуманітарних команд на місцях. По-перше, відновлення послуг в країні, зруйнованих 14-річним конфліктом, є вкрай важливим на тлі повсюдної відсутності продовольчої безпеки, зруйнованої системи охорони здоров`я, а також у зв`язку з тим, що пошкодження дамби Тішрін обмежило доступ до води та електроенергії для понад 400 000 людей. По-друге, він наголосив на важливості захисту переміщених осіб, оскільки тисячі з них не можуть повернутися до своїх домівок через відсутність інфраструктури, послуг та загрозу нерозірваних боєприпасів. Насамкінець, пан Флетчер підкреслив стійкість сирійських жінок і дівчат, поділившись історіями про надію і рішучість та закликавши їх долучитися до зусиль з відновлення країни. Незважаючи на досягнутий прогрес, керівник гуманітарної місії ООН попередив, що необхідно зробити набагато більше, в тому числі провести всебічну оцінку потреб і збільшити фінансування гуманітарних операцій. Незважаючи на покращення ситуації з правопорядком у деяких регіонах, насильство залишається серйозною проблемою. Пан Педерсен повідомив про випадки заворушень у прибережних регіонах, Хомсі та Хамі. Озброєні групи, в тому числі терористична мережа ІДІЛ - і понад 60 груп з суперечливими цілями - також становлять постійну загрозу територіальній цілісності Сирії. Ключові райони, що знаходяться поза контролем опікунів, такі як Сирійські демократичні сили (SDF) і Загони народної самооборони (YPG), залишаються нестабільними. Незважаючи на перемир`я поблизу Манбіджа, досягнуте за посередництва США, зіткнення з силами Сирійської національної армії не припиняються, а Туреччина сигналізує про потенційну військову ескалацію. Крім того, ізраїльські повітряні удари і порушення Угоди про розмежування 1974 року щодо Голанських висот ще більше посилили занепокоєння щодо суверенітету.».

«Israel hits Syrian army HQ, near Damascus palace as Suwayda fighting rages, 16.07.2025 https://www.aljazeera.com/news/2025/7/16/ceasefire-collapses-in-syrias-suwayda-as-israel threatens escalation Israel has struck the headquarters of the Syrian Ministry of Defence and close to the presidential palace in the capital Damascus, dramatically escalating on another military front in the region, and following through on its threats to intervene over clashes between government troops and Druze fighters in the southern Syrian city of Suwayda. Syrias Interior Ministry announced a ceasefire agreement for Suwayda later on Wednesday. Druze religious leader Sheikh Yousef Jarbou confirmed a truce would take effect immediately. Jarbou said the agreement was to completely halt all military operations in Suwayda by all parties and to fully integrate Suwayda into the Syrian state. Israel claims it has been carrying out the strikes in Syria to protect Syrias Druze minority, which Israel views as a potential ally and which has been involved in clashes with Syrian government troops in Suwayda, a Druze stronghold. The community there has not welcomed Israeli intervention in the past. Syrian state news agency SANA reported that at least three people were killed, and 34 others were wounded in the strikes, citing the Ministry of Health. Israeli Defence Minister Israel Katz said in a statement posted on X that the warnings in Damascus have ended now painful blows will come. As Israels military announced it was beefing up its forces along the Syrian border, and had carried out strikes on Syrian military convoys moving south, he added that Israels military would continue to operate forcefully in Suwayda to destroy the forces that attacked the Druze until their complete withdrawal».

Неофіційний переклад: «Ізраїль завдав удару по штабу Міністерства оборони Сирії та поблизу президентського палацу в столиці Дамаску, що призвело до різкої ескалації конфлікту на іншому військовому фронті в регіоні та стало наслідком погроз втрутитися у зіткнення між урядовими військами та друзькими бойовиками в південному сирійському місті Сувейда. Міністерство внутрішніх справ Сирії оголосило про укладення угоди про перемир`я в Сувейді пізніше в середу. Релігійний лідер друзів шейх ОСОБА_6 підтвердив, що перемир`я набере чинності негайно. Джарбу заявив, що угода передбачає «повне припинення всіх військових операцій в Сувейді всіма сторонами» та «повну інтеграцію Сувейди в сирійську державу». Ізраїль стверджує, що проводить удари по Сирії з метою захисту сирійської друзької меншини, яку Ізраїль розглядає як потенційного союзника і яка бере участь у зіткненнях з сирійськими урядовими військами в Сувейді, оплоті друзів. У минулому місцева громада не вітала втручання Ізраїлю. Сирійське державне інформаційне агентство SANA повідомило, що, за даними Міністерства охорони здоров`я, в результаті ударів загинули щонайменше три людини, а 34 отримали поранення. Міністр оборони Ізраїлю Ісраель Кац заявив у повідомленні, опублікованому на X, що «попередження в Дамаску закінчилися тепер настануть болючі удари». Оскільки ізраїльська армія оголосила про посилення своїх сил уздовж сирійського кордону і провела удари по сирійських військових конвоях, що рухалися на південь, він додав, що ізраїльська армія «продовжуватиме діяти рішуче в Сувейді, щоб знищити сили, які атакували друзів, до їх повного відступу.».

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що станом на 25 серпня 2025 року у своєму рішенні про видворення відповідач не надав належну оцінку існування або відсутності ризиків, зазначених відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідачем окрім іншого, не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача при відсутності будь-якої його вини в обставинах, що виникли та може вважатися неправомірним втручанням органу державної влади в життя позивача, яке матиме наслідком видворення позивача за межі України.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатні аргументи та доводи, які свідчать, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 26 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 0005 від 25.08.2025 року про примусове видворення громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Домусчі Л.В.