Справа № 295/2820/25
Суддя: Єригіна І. М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2820/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Єригіної І.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4083946 від 16.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 лютого 2025 року о 08 год. 30 хв., в Житомирському районі Житомирської області дороги Житомир - Сквира, 10 км. інспектором відділу поліції №1 (Житомирського району) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ходаківським Валерієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 83946 від 16.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень) 00 коп. Відповідно до даної постанови 16.02.2025 року о 18:23 годині позивач нібито на авто дорозі Житомир - Сквира, 10 км., що має дві смуги для руху в одному напрямку рухалась в крайній смузі при вільній правій, чим порушила п. 11.5. Правил дорожнього руху України (надалі - України) - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Вважає, що постанова серії ЕНА №4083946 від 16.02.2025 року винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а також без жодних доказів вчинення правопорушення. Вказує, що її незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого вона не вчиняла, виходячи з наступного.

16 лютого 2025 року позивач керувала транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та не порушувала жодних ПДР України. Рухалася автодорогою Житомир - Сквира в межах дозволеної швидкості. Однак у постанові серії ЕНА №4083946, винесеній поліцейським Ходаківським В.М., викладені не достовірні факти. О 08:04 годині на вказаній автодорозі позивача зупинив працівник поліції, який повідомив, що я на 10 км. автодороги., що має дві смуги для руху в одному напрямку, нібито рухалась в крайній лівій смузі при вільній правій. Інспектор попросив мене пройти до службового автомобіля та пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після перевірки документів інспектор поліції повідомив, що щодо позивача буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 11.5 ПДР України, оскільки на його думку, я безпідставно рухалася в лівій смузі при вільній правій. Позивач заперечувала цей факт і пояснювала, що права смуга не була вільною, після випередження сірого автомобіля «Renault» по лівій смузі я не змогла безпечно повернутися в праву через її незадовільний стан (нерозчищений сніг, лід). На частині правої смуги стояв патрульний автомобіль, що також перешкоджало перестроюванню аби не створювати аварійну ситуацію, я продовжила рух в лівій смузі. Також вимагала від поліцейських надати докази, що права смуга була вільною і що я порушила ПДР України. Однак, жодних доказів працівники поліції не надали.

Представник відповідача надав відзив, відповідно до якого заперечував можливість задоволення позову. Вказав, що вимоги позивача є безпідставними. Вказав, що зі змісту постанови вбачається, що 16.02.2025 року о 18 год. 23 хв. на 10 кілометрі автодороги «Житомир-Сквира», Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , рухалась в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушила п. 11.5 Правил дорожнього руху України. Також представником відповідача разом із відзивом було надано копію відеозапису обставин вчинення правопорушення.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 16 лютого 2025 року о 08 год. 30 хв., в Житомирському районі Житомирської області дороги Житомир - Сквира, 10 км. інспектором відділу поліції №1 (Житомирського району) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ходаківським Валерієм Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 83946 від 16.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень) 00 коп. Відповідно до даної постанови 16.02.2025 року о 08:23 годині позивач нібито на авто дорозі Житомир - Сквира, 10 км., що має дві смуги для руху в одному напрямку рухалась в крайній смузі при вільній правій, чим порушила п. 11.5. Правил дорожнього руху України (надалі - України) - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4083946 від 16.02.2025 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.1.ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

В свою чергу, диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП, представником відповідача надано суду диск із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, однак вказаним відеозаписом не підтверджується факт порушення ОСОБА_1 п. 11.5 Правил дорожнього руху.

Встановлено, що на наданому суду диску містять два відеофайли «export-jbkw4» та «WhatsApp Video 2025-02-16 at 09.50.02».

Відеозапис у файлі «export-jbkw4» ведеться 16.02.2025 року містить обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та складання відповідного протоколу.

Відеозапис у файлі «WhatsApp Video 2025-02-16 at 09.50.02» ведеться 16.02.2025 року.

На відеозаписі зафіксовано як автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 зупиняється на узбіччі дороги після його зупинки працівника поліції та з вказаного автомобіля виходить ОСОБА_1 .. При цьому оглядовість реєстратора обмежена лише ділянкою дороги, яка розташована напроти поста поліції. Ділянка дороги, по якій транспортні засоби наближаються до поліцейських на відеозапису не проглядається.

Таким чином зазначений відеозапис не містить безпосередньо обставин вчинення адміністративного правопорушення, а отже не може бути врахований судом як належний доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження її вини у вчиненні зазначеного правопорушення, суду не надано.

З урахуванням викладеного, оцінюючи долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок проте, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, при цьому відповідач, заперечюючи проти задоволення позовних вимог, не представив суду документів та матеріалів, які б могли бути визнані судом як докази вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом до суду у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст .9, 122, п.1 ст.247, ст. 251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст.9,72-77,132,134,139,143,242,244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд

ВИРІШИВ:

Постанову суб`єкта владних повноважень серії ЕНА №4083946 від 16.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП , скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60 грн. сплаченого згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 26.02.2025 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, .

Суддя І.М. Єригіна