Справа № 620/9994/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Чернігів Справа № 620/9994/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 03.09.2025 через підсистему «Електронний Суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просить:

- визнати дії протиправними та скасувати рішення відповідача щодо відмови у погодженні рапорту про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути по суті та прийняти обґрунтоване рішення за результатами розгляду рапорту щодо звільнення з військової служби згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку із наявністю батька, який є особою з інвалідністю І групи та який потребує постійного догляду.

Свої вимоги мотивує тим, що відмова відповідача у звільненні з військової служби відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є протиправною.

Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до Акту обстеження сімейного стану військовослужбовця, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. №4/11 від 12.05.2025 встановлено інших членів сім`ї другого ступеня споріднення, а саме онуку ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_3 , отже відповідно до п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у позивача відсутнє право на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на ІІ курсі Вінницького національного технічного університету. Термін навчання на бакалавраті з 01.09.2024 по 30.06.2028. ОСОБА_2 вийшла заміж та народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому наразі лише 1 рік і вона, як мати, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що також унеможливлює здійснення догляду за хворим дідусем. За наведених обставин єдиною особою, яка може здійснювати догляд за ОСОБА_5 є позивач.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с.31 зворот-36).

Позивач звернувся до командира взводу безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 з рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю ІІ групи. До рапорту надав відповідний пакет документів (а.с.8).

28.05.2025 резолюцією начальника штабу заступником командира в/ч НОМЕР_1 прийнято рішення, у якому зазначено, що враховуючи наявність родичів ІІ ступеня спорідненості, які зазначені в акті обстеження сімейного стану, старшому солдату ОСОБА_1 у звільненні з військової служби відмовлено (а.с.9 зворот).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Згідно з ч.1 ст.17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

17.03.2014 після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні почав діяти особливий період.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває на момент розгляду даної справи.

Згідно з абзацом тринадцятим ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України» №1933-XII від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону №2232 проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Одним з різновидів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч.6 ст.2 Закону №2232).

Як передбачено частиною чотирнадцятою цієї ж норми виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону № 2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Звільнення військовослужбовців з цих підстав здійснюється згідно з письмовими документами, які підтверджують наявність у них відповідних сімейних обставин або інших поважних причин.

Разом з цим, з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації військовослужбовці звільненню не підлягають, крім випадків, визначених статтею 26 Закону № 2232, а строк військової служби (дія контракту) продовжуються на строки, визначені статтею 23 Закону № 2232. Накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених із списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню, крім наказів про звільнення військовослужбовців у відставку у зв`язку із визнанням їх за станом здоров`я непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, та наказів про звільнення військовослужбовців в запас на підставах, визначених статтею 26 Закону № 2232.

Таким чином, з моменту 24 лютого 2022 року (Укази Президента України № 64/2022 та № 69/2022) військовослужбовці звільненню не підлягають, крім випадків, визначених статтею 26 Закону № 2232-XII.

Підпунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України 2232 визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232 військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Зі змісту наведеної норми випливає, що для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:

- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;

- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Таким чином, «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 12 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.02.2025 року по справі № 380/16966/24, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Із матеріалів справи установлено, що позивач подавав рапорт про звільнення зі служби у зв`язку з необхідністю догляду за батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи.

До наведеного рапорту в якості додатків було долучено, такі докази.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 690891 від 21.06.2024 ОСОБА_5 (батько позивача) безтерміново встановлена І група інвалідності, підгрупа «Б», потребує сторонньої допомоги (а.с.25 зворот).

У протоколі №66 рішення ЛКК «Медичного центру первинної медико-санітарної допомоги» Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №169 від 06.05.2025 зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а.с.26).

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

13.08.2024 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.15).

В акті про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.04.2025 Вендичанської селищної рада Могилів-Подільського району Вінницької області зафіксовано, що батько позивача хворіє, не здатний до повного самостійного самообслуговування , пенсіонер відповідно до висновку №682 лікарсько- консультативної комісії від 30.12.2024 та довідки МСЕК серія 12 ААГ № 690891 від 21.06.2024 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а.с.24 зворот-25).

Відповідно до довідки від 02.05.2025 №420, виданої Кукаківським старостинським округом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, до складу сім`ї позивача входять: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мати, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батько, який зареєстрований за адресою та приживає: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 донька, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 (знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком 3-років), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 донька, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дружина, яка зареєстрована та проживає за адерсою: АДРЕСА_1 (а.с.30 зворот).

Відповідно до довідки від 02.05.2025 №419, виданої Кукаківським старостинським округом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, до складу сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько позивача) входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.28).

Відповідач відмовив позивачу у звільненні з військової служби, оскільки у батька позивача є родичі ІІ ступеня спорідненості. Зазначена обставина була встановлена актом обстеження сімейного стану (призовника) військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_9 від 12.05.2025 №4/ІІ, у якому зафіксовано, що на день перевірки сім`я призовника (військовослужбовця) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 складається: ОСОБА_7 , 1979 р.н., дружина; ОСОБА_2 , 1999 р.н., донька; ОСОБА_3 , 2007 р.н., донька; ОСОБА_5 , 1956 р.н., батько (а.с.49 зворот-51).

Позивач зазначає, що родичі другого ступеня, його доньки, не можуть здійснювати догляд за хворим дідом, оскільки одна з них навчається, на підтвердження чого надав довідку від 05.05.2025 №199 Факультету менеджменту та інформаційної безпеки про те, що ОСОБА_3 є студентом денної контрактної форми навчання, І курсу, Вінницького національного технічного університету, термін навчання на бакалавраті з 01.09.2024 по 30.06.2028 (а.с.20), а друга донька позивача ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 28.09.2024 (а.с.22 зворот).

Суд повторно зазначає, що пункт 3 частини дванадцятої статті 26 цього Закону № 2232-XII регламентує можливість звільнення військовослужбовця з військової служби через необхідність постійного догляду за одним із батьків - в даному випадку особою з інвалідністю I групи.

У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, необхідно встановити, чи реально вони не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин.

На підставі наданих доказів суд встановив, що дійсно доньки позивача: одна є студентом Вінницького національного технічного університету, а друга ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину. Однак, обидві зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження їх постійного проживання у місті Винниця та місті Запоріжжя суду не надано.

А тому позивачем не доведено суду, що наявні члени сім`ї другого ступеня споріднення реально не можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_5 з об`єктивних причин.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 листопада 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ).

Суддя С.В. Бородавкіна