Справа № 440/5017/25
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5017/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Удовіченка С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

07.11.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій просить:

- розглянути заяву та постановити ухвалу в порядку ст.249 КАС України через порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, в межах своїх повноважень, ст.8 Конституції України, прав позивача ОСОБА_1 , рішення суду відповідно до частин 3, 7, 18 статті 43, статей 52, 55, 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо строків перерахунку та виплати пенсії, через її затримку в часі, починаючи з 01.02.2023 і в подальшому на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 року у справі № 440/5017/25 з урахуванням частини 18 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, яка передбачає - у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку,

- для забезпечення виконання рішення суду у справі № 440/5017/25 відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з застосуванням практики Європейського суду з прав людини, через бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як колегіального державного органу на виконання рішення суду, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як боржника за яким є відповідальний державний орган (центральний орган виконавчої влади - Міністерство соціального політики України сумісно з Пенсійним фондом України), вжити всіх необхідних заходів для дотримання рішення суду у справі №440/5017/25 або передати його іншому компетентному державному органу, який має вплив (контроль) на чинники, які затримують чи перешкоджають повному й вчасному виконанню рішення суду, а саме безпосередньо до Пенсійного фонду України сумісно з Міністерством соціального політики України, державним органам, які між іншим контролюють та відповідають за професійну, а тому соціально-правову діяльність відповідача в питанні пенсійного страхування з урахуванням висновку у п.27 постанови Верховного Суду від 06.08.2019 по справі №160/3586/19, де суд вважає необгрунтованими посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 заяву ОСОБА_1 подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії призначено до розгляду в письмовому провадженні.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі № 440/5017/25 позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після перерахунку з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 та перерахунку пенсії виходячи із 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи із 74% грошового забезпечення з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

08.08.2025 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд наголошу, що станом на дату розгляду заяви позивача рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/5017/25 є чинним та таким, що набрало законної сили.

Приймаючи рішення від 19.06.2025 по справі №440/5017/25, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром після перерахунку з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 та перерахунку пенсії виходячи із 70% грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи із 74% грошового забезпечення з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.03.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. , суд виходив з того, що:

"Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому, суд враховує, що положення статті 2 Закону №3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУПФ України в Полтавській області щодо проведення нарахування та виплати пенсії після її перерахунку з обмеженням максимального розміру".

Однак, доказів виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі №440/5017/25 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не надано.

Крім того, листом від 05.08.2025 №12796-12522/К-02/8-1600/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі №440/2017/25 буде виконано після врегулювання питань, пов`язаних з реалізацією постанови КМУ від 14.07.2025 №821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.

При цьому, посилання відповідача на постанову №821 не є виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі №440/5017/25.

Таким чином у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишається обов`язок виконати рішення суду від 19.06.2025 по справі №440/5017/25.

При цьому суд звертає увагу, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України не містить застережень щодо зобов`язання вчинити дії на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та залишається не виконаним.

У свою чергу за частиною першою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, позивач не обмежений у праві забезпечити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі №440/5017/25 у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Щодо вимоги представника позивача постановити окрему ухвалу, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, даною нормою передбачено право, а не обов`язок суду постановити окрему ухвалу.

Розглянувши заяву представника позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для постановлення окремої ухвали.

Таким чином заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі №440/5017/25.

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Удовіченко