Справа № 500/5083/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5083/25

13 листопада 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представників позивачів: Никитюка Р.І., Никитюка Г.І.;

представників відповідача: Олексюка Р.З., Федорів Т.М., Лабівки В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - відповідач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2025 №4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 01.04.2025 року №769-п було проведено фактичну перевірку АЗС, де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за адресою: 47704, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Чистилів, за період діяльності з 01.01.2023 по дату закінчення фактичної перевірки, тривалістю, що не перевищує 10 діб - з 01.04.2025, результати якої оформлено актом фактичної перевірки від 10.04.2025.

На підставі вказаного акта фактичної перевірки, відповідачем 28.04.2025 прийнято податкове повідомлення-рішення №4, яким ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, шляхом накладення штрафу в розмірі 65467466,90 грн.

Проте позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням-рішенням та вказує, що відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та згідно акту перевірки від 10.04.2025 слідує, що позивача притягнуто до відповідальності за встановлені порушення в частині непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання в розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за наступне вчинене порушення.

Однак представник зазначає, що в самому акті контролюючим органом зафіксовано правопорушення, яке нібито було вчинено ФОП ОСОБА_1 вперше, а саме проведено розрахункову операцію без проведення через РРО 01.01.2023 року на суму 44000,00 грн, однак жодних податкових повідомлень-рішень щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше не було ухвалено.

Вказує, що як слідує із розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , контролюючий орган натомість того, щоб ухвалити окреме податкове повідомлення-рішення щодо притягнення ФОП ОСОБА_1 на суму 44000,00 грн. (згідно акту порушення вчинене вперше, 01.01.2023 року) на 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг), додає таку суму до 44600977,93 грн (визначена сума в акті, як кожне наступне правопорушення), що становить 44644977,93 грн та застосовує до позивача штрафну санкцію в розмірі 150 відсотків суми за кожне наступне правопорушення, що на переконання позивача, є грубим порушенням та очевидно вказує на те, що контролюючим органом не було застосовано до ФОП ОСОБА_1 жодних штрафних санкцій в розмірі 100.

Також позивач вказує на те, що 01 липня 2022 року між ФОП ОСОБА_1 , який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію №654938 від 26.08.2008 (Постачальник) та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", в особі директора ОСОБА_2 , який діє на підставі Статуту, укладено Договір купівлі-продажу та відповідального зберігання нафтопродуктів №1/07, пунктом 5.1 якого сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється в національній валюті в безготівковій формі.

Зазначає, що застосування РРО/ПРРО обов`язкове лише за наявності самої розрахункової операції, яка включає в себе наступні види:

1. Приймання від покупця готівкових коштів;

2. Приймання від покупця платіжних карток, чеків, жетонів тощо, лише за місцем реалізації товарів;

3. Видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу);

4. Застосування банківської платіжної карти - відбувається оформлення розрахункового документа за оплату в безготівковій формі банком покупця;

5. У разі повернення товару (відмови від послуги);

6. Оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

7. Розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціям".

На думку позивача, цілком очевидним є те, що РРО/ПРРО не застосовується у разі оплати покупцем коштів виключно на поточний рахунок фізичної особи-підприємця, крім карткового, оскільки така банківська операція не підпадає під жодний пункт визначення як - розрахункова операція, оскільки в такому відсутні будь-які ознаки такої.

Вказує, що контролюючий орган в акті фактичної перевірки, вважаючи, що відбулась розрахункова операція між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", не наводить та не відображає у який спосіб така операція відбулась.

Зазначає, що викладені в акті перевірки операції на суму 43644977,93 грн не є розрахунковими операціями у розумінні статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки оплата проводилась у безготівковій формі на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 у форматі IBAN, що очевидно виключає можливість застосування штрафу на підставі пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", який застосовується до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції.

Також позивач зазначає, що проведені безготівкові розрахунки між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" згідно укладеного Договору у період з 01.01.2023 по 23.01.2025 року за купівлю дизельного палива є саме банківськими операціями, що, в силу положень пункту 2 статті 9 Закону України №265/95-ВР, звільняє позивача від обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій.

Ухвалою судді від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі на 16.09.2025 о 10:30 год.

15.09.2025 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та щодо посилань ФОП ОСОБА_1 про відсутність підстав застосування до нього штрафу за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій у розмірі 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) вказує, що податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2023 №1 до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 9814,79 грн за порушення п.1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". При цьому сума штрафної санкції визначена у ППР від 13.09.2023 року №1 складається із сум:

464,07 грн - 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/ або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

9350,72 грн - 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/ або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Зазначає, що вказане відображено в Розрахунку штрафних санкцій, який вручено особисто ОСОБА_1 , про що на примірнику документа проставлено відповідний запис та особистий підпис.

Вказує, що податкове повідомлення-рішення від 13.09.2023 №1 також вручено особисто ОСОБА_1 , про що на примірнику документа проставлено відповідний запис та особистий підпис.

А тому до позивача податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2025 №4 застосовано штрафні санкції у розмірі 65467466,90 грн - 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, а саме від суми 43644977,9З грн.

Щодо посилань ФОП ОСОБА_1 про відсутність у нього обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій за проведені безготівкові розрахунки між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", так як згідно укладеного Договору у період з 01.01.2023 по 23.01.2025 закупівля дизельного палива, відбувалась через банківську установу представник вказує, що Відповідно до п. 9. Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами - Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Поряд із цим, позивач здійснював реалізацію пального через АЗС згідно з відповідними договорами купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів, відпуск пального відбувався із паливо роздавальних колонок безпосередньо у баки транспортних засобів на АЗС по лімітно-забірних картках на видачу ПМП, що підтверджується самим лімітно-забірними картками на видачу ПМП, видатковими накладними, платіжними інструкціями, з яких вбачається факт здійснення оплати за паливно-мастильні матеріали які відпущені позивачем у транспортні засоби ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" та не заперечується позивачем.

Вказує, що розрахункові документи на відпуск через паливо-роздавальні колонки пального не формувались (створювались) та не роздруковувались, що також не заперечується позивачем (том 1 арк. справи 203-207).

Ухвалою суду від 16.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання №5119296, відкладено підготовче засідання (за клопотанням представника позивача для ознайомлення із відзивом) на 24.09.2025 о 10:30 год.

23.09.2025 до суду від представник позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач жодним чином не довів, що ФОП ОСОБА_1 здійснював розрахункову операцію, а відтак в останнього не виникав обов`язок видавати розрахунковий документ.

Вказано, що всі розрахунки, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" здійснено в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, тобто відбулась банківська операція, поряд із цим, за вимогами п. 2 ст. 9 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", встановлено, що реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються - при виконанні банківської операції.

Щодо тверджень відповідача про повторність правопорушення зазначено, що згідно акта фактичної перевірки, то з такого не вбачається, що контролюючий орган зазначав про наявність ППР від 13.09.2023 №1.

Вказане на переконання позивача, свідчить, що під час здійснення фактичної перевірки не було досліджено вказане податкове повідомлення-рішення, та не може бути прийнято в якості доказу.

Також зазначено, що контролюючий орган в самому акті зазначає, що вперше проведено розрахункову операцію без проведення через РРО 01.01.2023 на суму 44000,00 грн, що додатково підтверджує позицію ФОП ОСОБА_1 , однак долучає ППР, яка датована 13.09.2023 (том 2 арк. справи 1-2).

Ухвалою суду від 24.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання №5168716, розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 07.10.2025 о 10:30 год.

29.09.2025 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких представник вказує, що відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Зазначає, що позиція позивача, щодо його права продажу пального по лімітно-забірних відомостях без застосування РРО та без видачі розрахункового документу на вказану суму, оскільки оплата за ПММ відбувалась в безготівковій формі, а на підтвердження переходу права власності на пальне до клієнта були видані видаткові накладні не відповідає встановленим вимогам законодавства.

Вказує, що при відпуску палива на АЗС за талонами, паливними картками, відомостями, лімітно-забірними картками, чи за іншими документами, здійснюється розрахункова операція. Постачальник зобов`язаний провести таку операцію через РРО і роздрукувати відповідний розрахунковий документ. Форма та зміст розрахункового документа передбачає такий обов`язків реквізит як "позначення форми оплати", що кореспондується із обов`язком реалізатора паливно-матеріальних цінностей будь-який відпуск пального проводити виключно через реєстратор розрахункових операцій із можливістю зазначення відповідної форми розрахунків за відпущене пальне (том 2 арк. справи 6-8).

03.10.2025 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник зазначає, що позивач в межах даної адміністративної справи категорично заперечує наявність в нього обов`язку проводити через РРО, формувати та роздруковувати фіскальні документи РРО при відпуску пального через паливо-роздавальні колонки на АЗС по лімітно-забірних відомостях з ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" (щодо встановлених фактичною перевіркою фактів), проте, після проведеної перевірки контролюючим органом та встановленні порушення норм законодавства щодо невидачі чеків при відпуску пального ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", такий відпуск пального проводить через РРО та видає відповідні чеки із вказанням всіх необхідних даних, зокрема у таких чеках позивач відображає у графі "Форма розрахунків" - "Відомість" (том 2 арк. справи 15).

Ухвалою суду від 07.10.2025, занесеною до протоколу судового засідання №5236225, відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача на 22.10.2025 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 22.10.2025, занесеною до протоколу судового засідання №5322410, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2025 о 11:30 год.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Додатково наголосили, що ППР від 13.09.2023 №1 не було додатком до акту перевірки та під час перевірки не оцінювалось, а тому, не могло бути використано як перше порушення позивачем законодавства, у зв`язку з чим, висновки контролюючого органу про повторність порушення не відповідають вимогам законодавства.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, просили відмовити в їх задоволенні. Додатково наголосили, що ППР від 13.09.2023 №1 не було було предметом перевірки оскільки такі порушення було встановлено перевіркою яка проводилась раніше. При цьому, повторність порушення визначалась контролюючим органом після складання акту перевірки, під час прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності, та на підставі інформації наявної у ГУ ДПС, що повністю відповідає вимогам законодавства. Також додали, що позивач знав про наявність ППР від 13.09.2023 №1, оскаржував його до суду, однак рішенням суду що набрало законної сили у задоволенні такого позову було відмовлено.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступні обставини.

01 липня 2022 року між ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", в особі директора Томчишена Т.В., укладено Договір купівлі-продажу та відповідального зберігання нафтопродуктів №1/07 (далі - Договір № 1/07).

Згідно пунктів 1.1.-1.4 Розділу 1 Договору № 1/07 сторони узгодили наступне:

1.1. Постачальник зобов`язується передавати Товар у власність Покупця упродовж строку дії та відповідно до умов цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, викладених у Договорі;

1.2. Відповідно до умов цього Договору, Зберігач зобов`язується зберігати придбаний Товар (паливно-мастильні матеріали, далі - ПММ) до моменту його відвантаження Покупцю. При цьому, право власності на Товар до Зберігача не переходить, а Покупець не набуває право користування місцем, де зберігається ПММ;

1.3. Асортимент, кількість і ціна Товару визначаються Сторонами у видаткових накладних до цього Договору;

1.4. Постачальник гарантує, що він є власником Товару, який постачається за цим Договором, права на нього нікому не передані, Товар не є обтяженим ніякими зобов`язаннями та жодними претензіями третіх осіб (арештом, заставою, податковою заставою, забороною відчуження, спорами з третіми особами тощо)".

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору № 1/07 встановлено, що ціна Товару встановлюється на кожну партію Товару окремо та визначається у відповідних видаткових накладних. Загальна ціна цього Договору складається із загальної вартості поставленого Товару за цим Договором згідно усіх видаткових накладних до цього договору та не може бути меншою 7000000,00 грн.

Пунктом 5.1. та 5.2. Договору № 1/07 узгоджено наступне:

5.1. Оплата за Товар згідно цього Договору здійснюється Покупцем в національній валюті - гривні в безготівковому порядку.

5.2. Оплата вартості Товару здійснюється Покупцем згідно виставленого Постачальником рахунку-фактури на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі, шляхом безготівкового переказу грошових коштів протягом 30-ти днів після виставленого рахунку-фактури.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області відповідно до наказу від 01.04.2025 № 769-п "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на перевірку від 01.04.2025 року № 1115/07-04, від 01.04.2025 року № 1116/07-04, від 04.04.2025 року № 1182/07-04 була проведена фактична перевірка АЗС де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, результати якої оформлено актом фактичної перевірки від 10.04.2025 року №5319/19-00-07-04/ НОМЕР_1 (том 1 арк. справи 25-27).

Як слідує із вказаного акта, перевіркою встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме:

1. Здійснення розрахункових операцій в безготівковій формі при продажу (відпуску) дизельного палива (надалі -ДП) по лімітно-забірних картках на видачу ПММ через паливо роздавальні колонки на автозаправній станції (надалі -АЗС) у паливні баки транспортних засобів в кількості 879679,20 л. на загальну вартість 43631077,56 грн без проведення через реєстратори розрахункових операцій (РРО) фіскальні № та № без створення у паперовій та/або електронній формах відповідних розрахункових документів, які б підтверджували виконання розрахункових операцій. Не видано особам, які отримали ДП розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну вартість реалізованого (відпущеного) ДП.

Так за період з 01.01.2023 по 23.01.2025 на АЗС за адресою: с. Чистилів, Тернопільський р-н. здійснювався продаж (відпуск) ДП по лімітно-забірних картках на видачу ПММ через паливо роздавальні колонки у паливні баки транспортних засобів ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" (). Всього за вищевказаний період реалізовано ДП в кількості 879679,20 л. на загальну вартість 43631077,56 грн.

2. Проведення розрахункових операцій в готівковій формі 02.04.2025 на АЗС, при продажу бензину А-92 в кількості 254,12 л. по ціні 54,70 грн на загальну вартість 13900,37 грн, без проведення через РРО фіскальний №, без створення у паперовій та/або електронній формах відповідних розрахункових документів, які б підтверджували виконання розрахункових операцій. Не видано особам, які отримали бензин А-92 розрахункові документи встановленої форми та змісту на повну вартість відпущеного бензину А-92.

Так, залишок бензину А-92 згідно облікових даних надходження на АЗС станом на 02.04.2025 в 14:33 год. становить 867,25 л., що підтверджується документами, які пред`явлено до перевірки, а згідно результатів проведеного вимірювання залишків паливо-мастильних матеріалів 02.04.2025 14:33 год. фактичний залишок бензину А-92, з врахуванням похибки в ємкості становить 2613,13 л. (дані проведених замірів наведено в додатку до акта фактичної перевірки №2), таким чином нестача бензину А-92 по АЗС становить 254,12 л. (2867,25 л. (залишок згідно документів) - 2613,13 л. (залишок згідно замірів) на загальну вартість 13900,37 грн, тобто вартість даного бензину реалізовано без проведення через РРО. Проведеною перевіркою встановлено не проведення через РРО розрахункових операцій на загальну суму 43644977,93 грн.

Отже, згідно висновків перевірки, встановлено порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

У зв`язку із наведеним, контролюючим органом 28.04.2025 було прийнято податкове повідомлення-рішення №4, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у томи числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 65467466,90 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Насамперед суд зазначає, що у даній справі предмет спору стосується суті встановленого порушення вимог податкового законодавства, а не проведення фактичної перевірки, оскільки остання була предметом розгляду в адміністративній справі №500/3214/25.

При цьому доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 №4 зводяться до двох підстав, а саме: відсутності обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій за проведені безготівкові розрахунки між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг" та відсутності підстав застосування штрафу за непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій у розмірі 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг), з приводу чого суд зазначає наступне.

Щодо відсутності обов`язку застосовувати реєстратор розрахункових операцій за проведені безготівкові розрахунки між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг".

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР). Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у статті 2 3акону №265/95-ВР:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Для цілей цього Закону розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціями.

Статтею 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зокрема пункт 1, 2 статті 3) встановлено, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Поряд із цим, у відповідності до п.12 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (склади, місця зберігання товарів, оптова торгівля тощо).

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимог позивач вказує на те, що застосування РРО/ПРРО обов`язкове лише за наявності самої розрахункової операції, яка включає в себе наступні види:

1. Приймання від покупця готівкових коштів;

2. Приймання від покупця платіжних карток, чеків, жетонів тощо, лише за місцем реалізації товарів;

3. Видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу);

4. Застосування банківської платіжної карти - відбувається оформлення розрахункового документа за оплату в безготівковій формі банком покупця;

5. У разі повернення товару (відмови від послуги);

6. Оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Зазначає, що оскільки усі розрахунки, за купівлю дизельного палива, згідно укладеного Договору купівлі-продажу та відповідального зберігання нафтопродуктів №1/07, відбувались виключно в безготівковому порядку, цілком очевидним є те, що РРО/ПРРО в такому випадку не застосовується.

У разі ж здійснення розрахунків в інший спосіб - готівкою, платіжною карткою тощо, застосування РРО та/або ПРРО є обов`язковим.

Щодо наведеного суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пальне - це нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК:

- реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

- реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу / акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Отже, в розумінні Податкового кодексу України, під реалізацією пального слід розуміти будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі - Правила).

Ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Пунктом 2 Правил установлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Відповідно до п. 3 Правил торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій (далі - АЗС), автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів.

Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції.

Отже, з аналізу вищенаведеного, суб`єкт господарювання при реалізації пального на АЗС незалежно від форми розрахунків зобов`язаний проводити такі розрахункові операції із застосуванням зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи спеціалізованого РРО та в обов`язковому порядку надавати споживачу розрахунковий документ встановленої форми і змісту на повну суму проведеної операції з використанням режиму програмування та із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності, найменування, ціни та обліку кількості.

При цьому, РРО можуть не застосовуватись лише при відпуску оптових партій пального, розрахунки за які здійснено шляхом безготівкового переказу коштів з рахунку на рахунок, або шляхом взаємозаліку, або пального, яке знаходиться на відповідальному зберіганні, за умови, коли такий відпуск здійснюється з ємностей, спеціально призначених для зберігання та відпуску оптових партій пального.

Суд зазначає, що позивач помилково вважає, що проведення безготівкового розрахунку за пальне на підставі Договору купівлі-продажу та відповідального зберігання нафтопродуктів від 01.07.2022 №1/07, є підставою не застосовувати РРО/ПРРО під час безпосереднього відпуску (реалізації) пального на АЗС.

Так, як уже зазначалось судом, відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу реалізація пального - це будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

У спірному випадку позивач здійснював роздрібний відпуск (реалізацію) дизельного пального по лімітно-забірних картках на видачу ПММ через паливо роздавальні колонки АЗС у паливні баки транспортних засобів ТОВ "Томойл Лоджістік енд Трейдінг", а тому був зобов`язаний проводити такі операції із застосуванням спеціалізованого РРО.

В подальшому, на підставі лімітно-забірних відомостей формувались видаткові накладні і проводилась оплата за придбаний бензин на підставі платіжних інструкцій.

Пори цьому, суд не заперечує, що безпосередньо при здійсненні банківських операцій (оплата за придбаний бензин на підставі платіжних інструкцій) РРО не застосовується, як це і визначено законодавством. Однак, при реалізації (відпуску) пального на АЗС по лімітно-забірних відомостях позивач зобов`язаний був проводити такі операції із застосуванням спеціалізованого РРО.

Щодо покликання на відсутність підстав застосування штрафу за повторність непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій слід зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.

У відповідності до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за результатом фактичної перевірки (том 1 арк. справи 24) до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 65467466,90 грн (150 відсотків суми, на яку здійснено продаж пального) за порушення п.1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",

Обґрунтовуючи свої позовну вимоги позивач вказує на те, що застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення, яке зафіксоване в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні, тобто перед притягнення особи до відповідальності в розмірі 150 відсотків штрафних санкцій, така повинна бути перед тим притягнена за таке саме правопорушення вперше.

Зазначає, що як слідує з акта фактичної перевірки від 10.04.2025, контролюючий орган встановив, що проведеною перевіркою встановлено не проведення через РРО розрахункових операцій на загальну суму 3644977,93 грн (вперше проведено розрахункову операцію без проведення через РРО 01.01.2023 на суму 44000,00 грн, всі подальші на суму 43600977,93 грн).

Вказує, що таким чином, в самому акті контролюючим органом зафіксовано правопорушення, яке було вчинено ФОП ОСОБА_1 вперше, а саме проведено розрахункову операцію без проведення через РРО 01.01.2023 на суму 44000,00 грн, однак жодних податкових повідомлень-рішень щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше - не було ухвалено.

Щодо наведеного суд зазначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи, податковим повідомленням рішенням від 13.09.2023 №1 до позивача було застосовано штрафну санкцію у розмірі 9814,79 грн за порушення п. 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (том 1 арк. справи 210).

Як слідує із розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, сума штрафної санкції визначена у податковому повідомленні-рішенні від 13.09.2023 №1 складається із сум:

464,07 грн - 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/ або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

9350,72 грн - 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/ або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (том. 1 арк. справи 211 зворот).

Як вищевказане податкове повідомлення-рішення від 13.09.2023 №1 так і розрахунок штрафних (фінансових) санкцій були вручено особисто ОСОБА_1 , про що на примірниках документів проставлені відповідний запис та підпис. Повідомлення-рішення від 13.09.2023 №1 не скасоване у встановленому порядку.

Отже, з наведеного слідує, що контролюючим органом правомірно застосовано фінансову санкцію у розмірі 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів, у зв`язку із повторним порушенням п. 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Щодо не зазначення контролюючим органом в додатках до акту про наявність ППР від 13.09.2023 №1, то суд зауважує, що вказане не спростовує, як встановлених порушень так і висновків суду, оскільки в акті фіксуються порушення встановлені під час проведення перевірки, а визначення розміру фінансової санкції здійснюється з урахуванням висновків акта та відомостей про наявність, або відсутність відповідних порушень у минулому.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення щодо позивача з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

У зв`язку з тим, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову позивача до суб`єкта владних повноважень, а відповідач не подав до суду доказів понесення будь-яких судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України у цій справі відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.