Справа № 635/2781/25
Суддя: Савченко Д. М.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №635/2781/25
Провадження №2-а/635/108/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судових засідань Устіч О.Л.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Косівцев Костянтин Вікторович,

відповідач - Департамент патрульної поліції в особі сержанта поліції Бєльського Гліба Андрійовича,

представник відповідача Малій Олександр Миколайович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі сержанта поліції Бєльського Гліба Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 -адвокат Косінцев К.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі сержанта поліції Бєльського Гліба Андрійовича, в якій просить скасувати постанову сержанта Бєльського Гліба Андрійовича, посадової особи Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області серії ЕНА №4425581 від 04.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 04 квітня 2025 р. поліцейським 2 взводу 2-ї роти 2 го батальйону сержантом поліції Бєльським Глібом Андрійовичем винесено постанову ЕНА №4425581 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 1190 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, нібито з номерним знаком на автомобілі , що не належить транспортному засобу. З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визнання ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування. Представник позивача також посилається на Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах воєнного стану " від 15 березня 2022 року № 2124-ІХ, який надає бойовий імунітет, звільнення від підвищеної матеріальної відповідальності за втрату зброї, боєприпасів та спеціальних засобів. Крім того, вважає, що у справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складено адміністративний протокол ознак адміністративного правопорушення. Також, посилається на вчинення правопорушення у зв`язку з крайньою необхідністю.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що під час несення служби поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькі області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI ІІ 20/20 №008457 було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме: ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Lada Granta, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункту 26 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. В наступному, під час перевірки документів за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» та Національної автоматизованої інформаційної системи було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу, чим порушив п.2.9.в ПДР України. На момент зупинки поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП за допомогою бази ІПНП та бази НАІС було встановлено, що номерний знак НОМЕР_1 , який був закріплений транспортному засобі, під керуванням позивача, не належить даному транспортному засобу внаслідок чого поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП законно було винесено оскаржувану постанову. Крім того, надати відеозапис з нагрудних відео регістраторів неможливо, оскільки сплив 30 денний строк зберігання зазначених відео файлів. Посилається на достовірність приладу обліку TruCAM LTI ІІ 20/20. Зауважує, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки крайньої необхідності.

Ухвалою Харківської районного суду Харківської області від 21 квітня 2025 р. позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.05.2025 провадження у справі відкрито.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві представник позивача розгляд справи просив проводити без його участі та участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, у відзиві розгляд справи просив проводити без його участі.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4425581 від 04.04.2025 року, що складена поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Бєльським Глібом Андрійовичем, 04.04.2025 о 15 год. 37 хв. в м.Запоріжжя, шосе Прибрежна автомагістраль, 1 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lada Granta 2326K2, перевищив встановлені обмеження руху у населеному пункті більше як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 76 км/год., вимірювання проводилось спеціальним приладом TruCam TC008457, та з номерним знаком на автомобілі, що не належить даному транспортному засобу, чим порушив п.2.9.в ПДР- керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу, чим вчинив правопорушенням за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Не погоджуючись з постановою серії ЕНА №4425581 від 04.04.2025 року, позивач звернувся до суду.

Протокол складено в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковано за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.121-3 КУпАП, передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Так, згідно із положенням статті 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 1 статті 235-1 КУпАП передбачено, що Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1- 126, статтею 132-1 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, офіцером Збройних Сил України, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_2 №222/28/7/1756 від 05.04.2025.

Згідно п. 1 ч.1 ст.12 ЗУ «Про розвідку», у ході проведення заходів безпеки або виконання інших завдань службового або бойового характеру, розвідувальні органи можуть виготовляти та використовувати засоби прикриття.

Згідно ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про розвідку» розвідувальні органи для виконання завдань та здійснення функцій, визначених цим Законом, можуть використовувати спеціально виготовлені речі та документи (далі - засоби прикриття), спеціально створювати та використовувати підприємства, установи, організації, філії, інші підрозділи юридичних осіб (далі - структури прикриття).

Засоби прикриття можуть містити повністю або частково несправжні дані або відомості про події, явища, факти.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.1, п.8 ч.1 ст.6 ЗУ «Про розвідку» передбачено, що розвідувальні органи на виконання визначених статтею 2 цього закону основних завдань розвідки забезпечують власну безпеку. Власна безпека - стан захищеності сил і засобів розвідки, розвідувальної діяльності, а також інформації про розвідувальний орган та розвідувальну діяльність, за якого забезпечуються їх безпечне функціонування та здійснення.

Відповідно до наданої інформації в/ч НОМЕР_2 від 05.04.2025, ОСОБА_1 використав номерні знаки, які унеможливлюють причетність транспортного засобу до органу військового управління, виконуючи бойове завдання за наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 25.03.2025. До експлуатації вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 допущений відповідно до вимог ЗУ «Про введення в експлуатацію автомобільної техніки, закріплення її за підрозділом та допущення особового складу до експлуатації».

Враховуючи викладене, суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт залучення ОСОБА_1 до виконання спеціальних завдань в день складення постанови про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим на позивача поширюються нормативно правові акти та окремі положення спеціального характеру, які дозволяють йому під час виконання службових обов`язків та завдань використовувати несправжні (змінені) номерні знаки транспортного засобу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

На підтвердження винуватості позивача, суду надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки TruCam TC008457; відеозапис події.

Суд зазначає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою його об`єктивної сторони. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Оскільки ОСОБА_1 притягнуто за порушення вимог п.2.9.в ПДР, а дії останнього кваліфіковано за ч.1 ст.121-3 КУпАП, суд перевіряє дотримання ОСОБА_1 зазначених вимог закону.

Відповідно до п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Натомість, відповідачем не надано суду доказів того, що номерний знак НОМЕР_3 не належить транспортному засобу Lada Granta, на якому рухався ОСОБА_1 .

Суд не убачає ознак крайньої необхідності в діях позивача, натомість, інші доводи позивача заслуговують на увагу, але не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не враховано всі обставини справи, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Водночас позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною не підлягають задоволенню, оскільки ч.3 ст.286 КАС передбачений виключний перелік рішень, які суд вправі ухвали та за результатами розгляду позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.2,6,7,20,241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі сержанта поліції Бєльського Гліба Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121-3 КУпАП серії ЕНА №4425581 від 04.04.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити.

В частині вимог про визнання постанови протиправною-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Департамент патрульної поліції в особі сержанта поліції Бєльського Гліба Андрійовича, місце реєстрації: м.Київ, вул.Федора Ернста, б.3, .

Суддя Д.М. Савченко