Справа № 340/6037/25
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

в частині позовних вимог

20 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6037/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в особі судді Дегтярьової С.В. розглянув в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з позовом до суду, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 19.05.2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату коштів різниці з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейським та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Позивач вказав, що Указом Президента України "Про введення воєнного етану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася та триває й досі.

Вказав, що наказом від 03.12.2024 №351 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку із призначенням на посаду начальника пожежної обслуги військової частини НОМЕР_4 , де він проходить військову службу по теперішній час.

В свою чергу, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24 проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим, статусом військовослужбовців та характером їхньої служби. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі, небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори. Фактор часу - участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку. Обов`язок держави, забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя, проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

За відсутності відповідних доказів наявності у позивача перешкод для звернення до суду, ухвалою від 05.09.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та надання відповідних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку.

Представником позивача на виконання вимог ухвали подано заяву про поновлення строку звернення до суду тотожну за змістом тій, яка додана до позовної заяви при зверненні до суду.

Ухвалою від 15.09.2025 суд відкрив провадження у справі та, оцінюючи доводи, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнав за необхідне вирішити дане питання за результатами розгляду.

Обґрунтування позову по суті

Позивач вказав, що ввн проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач стверджує, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував йому грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розмір яких визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, зокрема, в період з 29.01.2020 до 19.05.2023.

В позові вказано, що представник позивача 08.04.2025 звернувся з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_2 з приводу проведених на його користь грошових виплат.

Відповіді на запит відповідач не надав.

Щодо пропуску строків звернення до суду

Відповідно до частини 1 ст.233 КЗпП України (у редакції чинній після 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Судом встановлено, що грошові виплати в частині періоду, зокрема, з 19.07.2022 до 19.05.2023, про які веде мову позивач, повинні були бути нараховані та виплачені йому з 19.07.2022, тобто після набрання чинності вказаних змін, а тому позовні вимоги про нарахування та виплату таких коштів належало заявити до суду у тримісячний строк.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Позивач вказує, що він через проходження військової служби по мобілізації у Збройних Силах України, був обмежений у доступі до правової допомоги, перебував у віддалених, в тому числі, небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, брав участь у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях що обмежило можливість своєчасного звернення до суду, що унеможливило дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду. Також вважає, що продовження несення позивачем військової служби після звільнення з військової частини НОМЕР_2 , введення воєнного етану в Україні, є поважною причиною пропуску строку звернення до суду та підставою для його поновлення.

Позивач наголошує, що не отримав повідомлення про суми, нараховані і виплачені йому при звільненні, а тому не міг завчасно подати позов.

Надаючи оцінку аргументам позивача та доказам, що знаходяться в матеріалах справи, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що до вимог про стягнення заробітку за період з 19 липня 2022 року застосовується частина перша статті 233 КЗпП України, у редакції, що діє з 19 липня 2022 року, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня, коли особа (працівник, службовець) дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Звільнення військовослужбовця відбувається за наказом по особовому складу, в якому вказано, які саме виплати та в якому розмірі такій особі нараховано, які грошові виплати роботодавець військовослужбовцю не нарахував.

Суд звертає увагу, що надана до матеріалів справи копія наказу про звільнення від 03.12.2024 №351 свідчить про те, що наказ містить детальну інформацію про нараховані виплати з вказанням періодів (а.с.72).

Предметом спору у цій справі є перерахунок грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, зокрема, за період з 19.07.2022 по 19.05.2023.

Верховний Суд у своїй постанові погодився із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

У цій справі це відбулося шляхом обізнаності зі змістом наказу про звільнення з описом необхідних нарахувань та виплат, а також отриманими фактично виплатами.

Доказом того, що у позивача не виникли питання з приводу недоплати грошового забезпечення свідчить відсутність будь-яких його намагань з`ясувати правильність обчислення нарахованих та виплачених йому при звільненні коштів за період з 19.07.2022 по 19.05.2023.

Позивач повідомляє, що лише 08.04.2025 він через представника звернувся до військової частини НОМЕР_2 , в тому числі, і з метою отримання інформації про розмір грошового забезпечення що нараховувався за весь період служби та про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні в розумінні ст.116 КЗпП України.

Суд бере до уваги той факт, що позивач не пояснив суду того, чому він після ознайомлення з наказом від 03.12.2024 №351, в якому детально розписані всі нараховані йому виплати за періодами, а також вказані інші обставини відносно грошового забезпечення, не звернувся до суду протягом трьох місяців з позовними вимогами, що є предметом розгляду даного провадження.

Суд критично оцінює позицію ОСОБА_1 з приводу того, що саме дата одержання на її запит від роботодавця письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені йому при звільненні є датою його обізнаності про порушення прав, що є предметом спору у цій справі, оскільки позивач був обізнаний з такими виплатами зі наказу про звільнення.

З приводу посилань на неможливість звернення до суду через несення служби, суд вказує наступне.

Позивач звільнився 03.12.2024 з Військової частини НОМЕР_2 в зв`язку з призначенням на посаду начальника пожежної обслуги військової частини НОМЕР_4 , де він проходить військову службу по теперішній час. Документальних доказів того, що на новій посаді позивач в період з 04.12.2024 по 30.08.2025 (день звернення до суду з цим позовом) брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони та перебував в зоні бойових дій, суду не надано.

Не надано також суду документальних доказів того, що позивач був обмежений у доступі до правової допомоги у зв`язку з іншими обставинами, як то, перебування на лікуванні, тощо. Документальних доказів перебування ОСОБА_1 в період з 04.12.2024 по 30.08.2025 у віддалених місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, його участі у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях, суду позивач не надав.

Не заперечуючи того факту, що проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особою права на судовий захист, суд у кожному випадку зобов`язаний встановити ті конкретні обставини, які в об`єктивній дійсності спричинили такій особі реальні перешкоди для подання позову до суду. При цьому суд в ході правової оцінки обставин у кожній справі зобов`язаний відмежувати ситуацію, коли така особа дійсно була позбавлена права на звернення до суду або мала відповідні труднощі для цього за наявності у неї необхідності та бажання подати позов, від відсутності інтересу до правовідносин з приводу розміру нарахування та виплати грошового забезпечення, які вона вже отримала.

Суд вважає, що позивач повинен був дотриматись вимог, визначених законом та подати позов у тримісячний строк, визначений ст.233 КЗпПУ, однак, він цього не зробив.

Суд бере до уваги той факт, що жодної причини поважності пропуску строку звернення до суду позивач не навів. Не повідомив він також і будь-яких обставин, що перешкодили йому реалізувати своє право в цій частині.

Згідно пп.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення) виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату коштів різниці з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейським та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 та зобов`язання здійснити його перерахунок та виплату за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 залишити без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА