Справа № 420/15378/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 на день звільнення 26.02.2025 компенсації за невикористані додаткові відпустки передбачені ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 2014 року по 26.02.2025,

2. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 компенсацію за невикористану додаткову відпустку, передбачену ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 за період з 2014 року по 26.02.2025.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що проходила військову службу по 26.02.2025 у НОМЕР_1 прикордонному загоні. Зазначає, що в період з 2014 року по 2025 рік проходила військову службу на посадах, які відповідно до ч.4 ст.10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови №702 дають право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів. У разі невикористання щорічної основної або додаткової відпустки у рік звільнення військовослужбовцям виплачується грошова компенсація. Разом з цим, при звільненні позивачки відповідач не виплатив їй компенсацію за невикористані дні відпустки передбачені ч.4 ст.10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до постанови КМ України від 01.08.2012 №702 за період з 2014 року по 26.02.2025, що призвело до порушення прав позивача та зумовило звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому вказуючи на безпідставність заявлених вимог просить відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що відповідно до додатку 1 Переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, проходження військової служби (крім військовослужбовців строкової служби) в яких дає право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого постановою №702, відсутня Одеська область, окрім Острова Зміїний, Одеської області. Позивач не проходила військову службу на вказаних місцевостях, передбачених постановою №702. Щодо трактування позивачем додатку 4 Переліку військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, затвердженого Постановою №702, то даний перелік посад, на думку відповідача, стосується військовослужбовців які проходять військову службу на відповідних місцевостях передбачених додатком 1 Переліку місцевостей.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 у період з 01.08.2003 по 26.02.2025 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні на посадах інспектора прикордонного контролю/прикордонної служби, що підтверджується наявною у справі копією довідки про перебування позивачки на посадах.

Згідно копії витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26.02.2025 № -ОС «Про особовий склад», виключено із списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-029095), інспектора прикордонної служби вищої категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), звільнену наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №144-ОС від 25.02.2025 в запас Збройних Сил України.

Згідно вказаного вище витягу з наказу, зокрема наказано відповідно до ч.3 п.14 ст.10-1 Закону України від 02 грудня 1991 року «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами та доповненнями) виплатити грошову компенсацію за 45 (сорок п`ять) календарних днів невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік. Виплатити грошову компенсацію за 15 (п`ятнадцять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік. Виплатити грошову компенсацію за 15 (п`ятнадцять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2024рік. Виплатити грошову компенсацію за 45 (сорок п`ять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2025 рік.

Позивачка вважаючи наявним право на отримання компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену постановою КМУ №702 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах, звернулась до начальника НОМЕР_1 прикордонного загону із заявою про вжиття заходів та здійснення виплати відповідної компенсації.

У відповідь на заяву позивачки, відповідач листом від 10.05.2025 №1//161 повідомив про необхідність з метою проведення обґрунтованого нарахування коштів за невикористану щорічну додаткову відпустку, яка надається Порядком №702, надання інформації щодо використання позивачкою у період проходження служби щорічної додаткової відпустки, передбаченої іншими законами ніж Порядком, відповідно до ст.10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За приписами частини восьмої статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України Про відпустки. Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 за № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» (далі - Постанова №702) затверджено, зокрема, переліки військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, згідно з додатком 4.

Так, відповідно до додатку 4 Порядку № 702 військовослужбовцям, які проходять службу у підрозділах, що виконують завдання з охорони державного кордону органів Держприкордонслужби на посадах, зокрема, інспектора прикордонної служби 1, 2 та 3 категорії у відділеннях інспекторів прикордонної служби, встановлено додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів.

Згідно з п. 1 Порядку № 702 щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо.

За приписами п. 11 вказаного Порядку в інших випадках щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з відомостями, зазначеними у довідці про перебування на посадах майстер-сержанта ОСОБА_1 , вона дійсно проходила військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України у спірному періоді, а саме:

- з 12.06.2013 по 19.06.2014 інспектор прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону (і категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- з 19.06.2014 по 22.06.2018 інспектор прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- з 22.06.2018 по 14.07.2020 інспектор прикордонної служби майстер групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- з 14.07.2020 по 04.02.2021 інспектор прикордонного контролю 1 групи перекладачем 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- з 04.02.2021 по 09.07.2021 інспектор прикордонного контролю 1 групи перекладачем 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- з 09.07.2021 по час надання довідки інспектор прикордонної служби вищої категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби (Одеса) (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на викладене, оцінюючи доводи відповідача суд зазначає, що під час проходження військової служби у спірному періоді з 2014 року по 09.07.2021, позивач займала посади зокрема інспектора прикордонної служби 1 категорії, Інспектора прикордонної служби - майстра у відділеннях інспекторів прикордонної служби. З 09.07.2021 по 26.02.2025 позивачка займала посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії.

Вказані посади, які займала позивачка у період з 23014 по 09.07.2021 передбачені додатком № 4 Порядку № 702, оскільки в п. 4 додатку № 4, що свідчить про наявність у неї права на додаткову відпустку, яка передбачена Порядком № 702, чи подальшу компенсацію за невикористання такої відпустки, та конкретизація місцевості за додатком №1 на таке право позивачки не впливає.

Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що вказані посади за обсягом та змістом виконуваних обов`язків, які займала позивачка у період проходження військової служби у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ з 2014 року по 09.07.2021 відмінні від посад, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 за №702.

Таким чином, суд зазначає, що позивач, будучи військовослужбовцем Держприкордонслужби, займаючи в період з 2014 року по 09.07.2021 посади, передбачені Додатком 4 до Постанови № 702, мала право на щорічну додаткову відпустку за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Водночас, як вже вказувалось вище, з 09.07.2021 по 26.02.2025 позивачка займала посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії, яка не передбачена у додатку №4 до Постанови №702, а відтак у період починаючи з 09.07.2021 по 26.02.2025 (дату звільнення) не набула право на таку додаткову відпустку, у зв`язку з чим і права на компенсацію невикористану такої додаткової відпустки за період з 09.07.2021 по 26.02.2025 позивачка не має.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з нею усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 4 статті 10-1 Закону №2011-XII та Постановою №702 за період з 2014 року по 09.07.2021 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби на зазначених посадах.

При цьому, як доцільно вказує позивачка у позовній заві припинення надання відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 16 травня 2019 року у зразковій справі №620/4218/18 (щодо прав учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки), яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року залишено без змін.

Отже позивач у день звільнення мав право на отримання компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену пунктом 4 статті 10-1 Закону №2011-XII та Постановою №702 за період з 2014 року по 09.07.2021 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби на зазначених посадах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, дослідивши встановлені спірні обставини справи, надані сторонами до справи документи у сукупності із нормами чинного законодавства у сфері регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах в частині ненадання позивачці компенсації невикористану додаткову відпустку, передбачену пунктом 4 статті 10-1 Закону №2011-XII та Постановою №702 за період з 2014 року по 09.07.2021 із розрахунку 7 календарних днів пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби на зазначених посадах.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач в силу приписів ЗУ Про судовий збір, звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 на день звільнення 26.02.2025 компенсації за невикористані додаткові відпустки, передбачені ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» за період з 2014 року по 09.07.2021.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 компенсацію за невикористану додаткову відпустку, передбачену ч.4 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» за період з 2014 року по 09.07.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА