Справа № 120/17218/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2025 р. Справа № 120/17218/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу від 10.12.2024 № 737 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до наказу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) від 21.11.2024 №699 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП за фактом неналежного виконання службових обов`язків.

В ході службового розслідування установлено, що капітан поліції ОСОБА_2 не проконтролював дотримання своїм підлеглим працівником виконання звернення та не запобіг вчиненню лейтенантом поліції ОСОБА_3 правопорушення службової дисципліни.

Тож, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пункту 1.4 розділу І, підпункту 19 пункту 2.1 розділу ІІ посадової інструкції начальника ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №5112, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до начальника відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Позивач заперечує дисциплінарний проступок, а спірний наказ вважає таким, що прийнятий за відсутності належних на те фактичних та правових підстав. Вважає, що службове розслідування проведено формально, без з`ясування усіх обставин справи. Отже, на переконання позивача, дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано неправомірно та упереджено, оскільки під час виконання службових обов`язків він не порушував вимоги нормативно-правових актів, не вчиняв дій, які дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Тому, підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить скасувати спірний наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Ухвалою від 30.12.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що на підставі доповідної записки інспектора роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції А. Бааджи від 15.09.2024 з питань розгляду справи про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_4 , наказом від 21.11.2024 №699 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими за фактом неналежного виконання службових обов`язків.

В ході службового розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 не отримував письмових відповідей на жодне з заявлених ним письмових клопотань на ім`я начальника відділу капітана поліції В. Марунича, які він надсилав до ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП. Також встановлено, що гр. ОСОБА_4 звертався з клопотанням про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, на яке заявнику станом на 02.09.2024 відповідь не надана, а заходи з питань залучення додаткових осіб до розгляду справи про адміністративне правопорушення вжиті не були.

Тож, в ході службового розслідування на підставі наявних процесуальних матеріалів встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 допустив неналежне виконання вимог частини першої ст. 18 та частини першої ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", а також положень Дисциплінарного статуту та вимог Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55. Окрім цього, капітан поліції ОСОБА_2 , доручивши старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 розгляд скарги заявника, не проконтролював дотримання зазначеним підлеглим працівником службової дисципліни в частині виконання звернення громадянина та не запобіг вчиненню підлеглим порушення своїх посадових обов`язків в порушення пункту 7 частини 3 Дисциплінарного статуту.

Враховуючи характер проступку, особи поліцейського, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, зокрема, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, члени комісії вважали за доцільне застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідач вважає, що позивач як керівник ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни в силу приписів Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", а згідно з Посадовою інструкцією його обов`язок розглядати звернення, заяви і скарги громадян. Окремо відповідач акцентує, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності та не мав бездоганної поведінки.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає свої дії правомірними, а позов необґрунтованим.

Представник позивача подала відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідачем неправильно здійснено юридичну кваліфікацію начебто проступку позивача, оскільки, звернення гр. ОСОБА_4 відбулось в порядку визначеному КУпАП з метою реалізації його прав передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому, позивач, як керівник відділу поліції та поліцейських, що здійснювали розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно водія, забезпечив дотримання вимог КУпАП, оскільки, клопотання громадянина підлягає розгляду в рамках адміністративного провадження.

Більш того, реєстрація клопотання у Журналі звернень громадян, не є безумовною підставою для віднесення цього клопотання до звернення в розумінні Закону України "Про звернення громадян". Саме на орган державної влади покладається обов`язок з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути звернення в порядку процесуального законодавства, в цьому випадку, відповідно до ст.ст 251, 252, 268, 278 КУпАП.

Представник позивача також вказує, що дисциплінарна комісія залишила поза увагою той факт, що відповідь гр. ОСОБА_4 все таки була надана. Права його як особи, що притягується до адміністративної відповідальності поліцейськими дотримані. Це спростовується матеріалами службового розслідування серед яких наявна відповідь Відділу поліції від 17.07.2024 за вих. №Д-40/1/41/13/16/01-24 за підписом начальника відділу поліції, копія конверту з номером відправлення, копія запису на сторінці 56 в Журналі звернень громадян. Отримання відповіді на клопотання ОСОБА_4 підтверджується його поясненнями в дисциплінарній скарзі від 05.08.2024 за вх.№Д-49. Відповідно до інформації ПАТ Укрпошта відповідь Відділу поліції від 17.07.2024 за вих. №Д-40/1/41/13/16/01-24 (відправлення №903) прийнято 17.07.2024, доставлено до відділення пошти - 27.07.2024 та отримано особисто заявником 31.07.2024. Цим доводиться, що відповідь ОСОБА_5 направлена завчасно за 10 днів до дати розгляду справи.

У письмових запереченнях відповідач спростовує доводи представника позивача та наводить мотиви їх відхилення.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 капітан поліції відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 21.01.2021 №75о/с призначений на посаду начальника відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП.

Позивач оскаржує пункт 4 наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 10.12.2024 №737, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Спірний наказ прийнятий за результатами службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , що виразилось у не наданні відповіді про результати розгляду звернення громадянина, про що стало відомо з доповідної записки інспектора роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Андрія Бааджи від 15.09.2024 за №14698.

За Висновком службового розслідування, затвердженим 05.12.2024 начальником управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пункту 1.4 розділу І, підпункту 19 пункту 2.1 розділу ІІ посадової інструкції начальника ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №5112, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до начальника відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.

Відповідно до спірного наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 10.12.2024 №737, згідно з висновком службового розслідування, призначеного наказом Управління від 21.11.2024 №699, через те, що капітан поліції ОСОБА_2 не проконтролював дотримання своїм підлеглим працівником виконання звернення та не запобіг вчиненню лейтенантом поліції ОСОБА_3 правопорушення службової дисципліни до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIІI, Порядком про проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893), Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом НП України №73 від 06.11.2015, Дисциплінарним статутом Національної поліції України №2337-УІІІ з врахуванням вимог, що діють на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (далі - Закон №580-VIІI).

За правилами, зокрема, п. 1 та п 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 Закону №580-VIII обумовлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У частині 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Статут, Дисциплінарний статут) зазначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з вимогами п. п. 1-6, 13 ч. 3 ст. 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Приписами ч. 2-4 ст. 2 Статуту визначено, що керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю. Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ст. 4 Статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч. 1 ст. 12 Статуту).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Статуту).

За правилами ч. 2, 3, 6, 10 ст. 14 Статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється МВС України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пункт 4 розділу V Порядку №893 встановлює, що службове розслідування має встановити, з-поміж іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану (частина перша статті 29 Закону України «Про Національну поліцію).

За обставин справи, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) виданий наказ від 21.11.2024 №699 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".

Службове розслідування проводилось щодо встановлення причин та обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , що виразилось у не наданні відповіді про результати розгляду звернення громадянина, про що стало відомо з доповідної записки інспектора роти з обслуговування м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Андрія Бааджи від 15.09.2024 за №14698.

Відповідно до службового розслідування Позивач не проконтролював дотримання своїм підлеглим працівником виконання звернення та не запобіг вчиненню лейтенантом поліції ОСОБА_3 правопорушення службової дисципліни. В свою чергу, ОСОБА_3 , отримавши 15.07.2024 за №Д-40/1 на розгляд звернення від гр. ОСОБА_4 , не виконав його належним чином, не надав заявнику відповідь на його звернення, та не вжив заходів з виконання вимог, порушених у зверненні питань в частині залучення додаткових осіб до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно заявника, чим допустив неналежне виконання вимог частини першої статті 18 та частини першої статті 19 Закону України "Про звернення громадян", пунктів 1, 2 Дисциплінарного статуту та вимог Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Поряд з цим, відповідно до ст. 12 Закону України "Про звернення громадян", дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".

Якщо вирішення питань, порушених у заявах (клопотаннях) і скаргах громадян, належить до предмета регулювання Закону України "Про адміністративну процедуру", вони розглядаються в порядку, встановленому зазначеним Законом України.

Повертаючись до обставин цієї справи, згідно із зверненням від 15.07.2024 громадянина ОСОБА_4 , останній просив перенести розгляд справи про адміністративне правопорушення на іншу дату, забезпечити особисту присутність під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, з метою надання пояснень щодо обставин, що відбулися 05.06.2024, іншу особу та поліцейського І.Турабова.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу.

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами скарги ОСОБА_4 від 12.06.2024 за вх. №Д-38, постанову №2321710 від 05.06.2024 скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

В межах нового розгляду, особа подавала клопотання про перенесення розгляду справи та виклику осіб до розгляду справи, що відповідає положенню ст. 280 КУпАП.

Суд погоджується з доводами позивача, що клопотання, звернення є правом їх подавати особою, яка притягується до адміністративної відповідальності в межах адміністративного провадження, що обумовлено положеннями ст. 280 КУпАП.

Водночас, у спірному випадку на зверненні гр. ОСОБА_4 від 15.07.2024 позивачем, як начальником ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, проставлена резолюція від 15.07.2024, із відміткою "Контроль - 29.07", Гросу розглянути звернення відповідно до вимог чинного законодавства. Про результати розгляду проінформувати автора в установлений законом строк (а.с. 20 зворотній бік).

Звернення зареєстроване в журналі звернень громадян Відділу з відміткою Гросу - 15.07.2024.

Також матеріалами справи підтверджується, що в Журналі міститься відмітка від 17.07.2024 Д-40/1 відправлене заявнику Укрпоштою від 17.07.2024 повідомлення про запрошення до ВОНС на 29.07.2024 (а.с. 22 зворотній бік).

Разом з тим, відповідно до ст. 7 ЗУ "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Виходячи з аналізу цієї норми, слід дійти висновку, що клопотання, яке подається у справі про адміністративне правопорушення, передається/пересилається у п`ятиденний термін відповідній посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення.

Те, що гр ОСОБА_4 повідомлено 17.07.2024 про запрошення його до відділу для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення, не звільняє старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від обов`язку проінформувати автора в установлений законом строк, як то зазначено резолюцією керівника Відділу.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про надану відповідь заявнику, покликаючись на Повідомлення відділу поліції від 17.07.2024 за вих. №Д-40/1/41/13/16/01-24 за підписом начальника Відділу, оскільки у ньому йдеться про виклик гр. ОСОБА_4 на розгляд вчиненого адміністративного правопорушення на 29.07.2024 до поліцейського Турабова Ігоря (а.с. 23).

Натомість, відповідно до звернення, окрім відкладення розгляду справи, заявник просив забезпечити особисту присутність під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього поліцейського ОСОБА_7 , з метою надання пояснень щодо обставин, що відбулись 05.06.2024, а також викликати ще одну особу на ім`я " ОСОБА_8 ".

При цьому, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про порушення частини першої статті 18 та частини першої статті 19 Закону України "Про звернення громадян" в частині не вжиття заходів щодо залучення додаткових осіб до розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не є посадовою особою, що здійснює розгляд адміністративної справи.

Питання виклику додаткових осіб є виключною компетенцією посадової особи, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, яка оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймає рішення, яке може бути оскаржений в установленому законом порядку.

Матеріалами службового розслідування підтверджується, що ОСОБА_3 відповідь заявнику не надав, оскільки вважав, що кімнатою адміністративної практики розглянута заява, а про повторний розгляд справи заявник повідомлений про час, дату та місце розгляду.

Водночас, відповідно до Дисциплінарної скарги гр ОСОБА_4 на дії старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , її автор вказує, що рішення про відкладення справи 15.07.2024 на 29.07.2024 об 11:00год. фактично прийняв т.в.о. командира роти ОСОБА_6 (а.с. 18 зворотній бік).

Тож, з наведеного слідує, що про відкладення розгляду справи заявник повідомлений, про що сам стверджує у своїй скарзі. Питання щодо виклику осіб, про що йдеться в матеріалах службового розслідування, суд зазначає, що таке має розглядатися та вирішуватися посадовою особою в межах справи про адміністративне правопорушення. Проте матеріали справи не містять доказів, що автора звернення повідомлено про передачу його прохання щодо виклику осіб на розгляд посадовій особі, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Що стосується установлених порушень відносно позивача під час здійснення службового розслідування, у Висновку вказано, що позивач не проконтролював дотримання своїм підлеглим працівником виконання звернення та не запобіг вчиненню лейтенантом поліції ОСОБА_3 правопорушення службової дисципліни, тому до нього застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Суд вважає, що такий захід дисциплінарного стягнення є неспівмірним вчиненому проступку, з урахуванням того факту, що гр ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 29.07.2024, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, повідомленням від 17.07.2024, яким запрошено заявника до Відділу, до того ж особа сама не заперечувала цього. Особа з`явилась до відділу поліції на розгляд справи, що підтверджується її скаргою, доповідними записками посадових осіб поліції.

Суд зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Так, п. 4 спірного наказу за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пункту 1.4 розділу І, підпункту 19 пункту 2.1 розділу ІІ посадової інструкції начальника ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №5112, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до начальника відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.

Так, пунктом 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пунктом 1 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту обумовлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язує поліцейського, зокрема бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України

Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема, але не виключно, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Пунктом 1.4 розділу І, підпунктом 19 пункту 2.1 розділу ІІ посадової інструкції начальника ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №5112 вказано, що у своїй діяльності начальник відділу керується Конституцією України, Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про запобігання корупції" та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, Положеннями про відділ організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, цією Інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва, за винятком тих, що порушують Конституцію України та закони України, або з явно незаконними чи злочинними.

До основних завдань начальника відділу віднесено здійснення контролю за діловодством, збереженням документів, організації роботи з документами згідно з законодавством України, організації службового листування з питань, що стосується діяльності відділу та відповідно до компетенції відділу.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З процитованих норм можна дійти висновку, що для підтримання службової дисципліни та з метою недопущення її порушень в подальшому до поліцейських застосовуються дисциплінарні стягнення. При цьому в залежності від тяжкості дисциплінарного проступку та його наслідків (зокрема щодо завдання суспільної небезпеки та/або завдання шкоди інтересам та правам інших поліцейських, а також за вчинення дій, що підривають авторитет поліції), законодавцем визначені види дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст 19 Дисциплінарного Статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідач у відзиві вказує, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення взято до уваги, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, наказом УПП в Одеській області ДПП від 17.08.2021 №462, яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження; наказом УПП в Одеській області ДПП від 02.08.2023 №728, яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Суд вважає необґрунтованими такі доводи, оскільки відповідно до Висновку службового розслідування, дисциплінарною комісією при визначенні виду стягнення враховано, що останній не має діючих дисциплінарних стягнень. При цьому комісією не визначено обставин, що обтяжують відповідальності, що передбачено Дисциплінарним Статутом.

Окрім того, відповідно до службової характеристики позивач за час служби в поліції зарекомендував себе задовільно, наполегливий у досягненні поставлених завдань, відданий справі служіння народові України (а.с. 29).

Отже, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення, не враховано попередню поведінку та ставлення до служби, позивач не має діючих дисциплінарних стягнень, позитивно характеризується по службі, а також є учасником бойових дій.

В оскаржуваному наказі жодним чином не обґрунтовано необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді догани, при цьому не мотивовано неможливість обмежитись зауваженням, як одним з видів дисциплінарного стягнення, з метою недопущення позивачем в подальшому порушень службової дисципліни.

При цьому суд зазначає, що міра відповідальності повинна відповідати тяжкості вчиненого порушення з урахуванням всіх обставин та наслідків вчиненого порушення, особі правопорушника, заподіяння вчиненим порушенням шкоди інтересам суспільству, службовій діяльності та дисципліні, а також ступеню вини правопорушника та обставинам, за яких таке правопорушення було вчинене.

В той же час, суд вважає, що дії позивача за встановлених обставин у справі не спричинили негативних наслідків будь-кому, не несли загрозу суспільству, а також не підривають авторитет поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду даної справи відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення, а встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що таке рішення не відповідає критеріям правомірності, викладеним в ч. 2 ст. 2 КАС України в частині обґрунтованості прийняття, неупередженості, розсудливості, з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування п. 4 наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 10.12.2024 №737, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції №737 від 10.12.2024 про застосування до начальника відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ - 40108646, вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, 65114).

Повне судове рішення складено 20.11.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна