Справа № 644/8564/25
Суддя: Саркісян О. А.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/8564/25
Провадження № 2-а/644/221/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

Індустріальний районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Саркісян О.А.,

за участю секретаря судових засідань О.Швайки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з викликомсторін адміністративну справу №644/8564/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в:

Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №2578-41П від 06 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що позивач, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до військово-облікових документів в електроній формі з застосунку «Резерв+» за 2025 рік узгоджено підтверджують, що позивач обліковується як військовозобов`язаний, записи про проходження та результати ВЛК відсутні (поля щодо дати, протоколу та постанови ВЛК порожні), водночас зафіксовано надання відстрочки від мобілізації. Відомості з цього державного електронного обліку є офіційними та презюмуються достовірними, а за їх внесення, актуальність і повноту відповідають уповноважені посадові особи ТЦК та СП як розпорядники відповідних даних. 30.08.2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час його візиту уповноваженою посадовою особою було складено протокол №2578-4 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В протоколі зазначаєься про нібито неприбуття позивача для проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) з метою визначення придатності до військової служби і в тому ж протоколі позивач у розділі пояснень зазначив, що "не пройшов ВЛК, так як в електронному документі Резерв+ не є обмежено придатним. Люди які мають чинну відстрочку на ВЛК не направляються. Електронний документ Резерв+ є головним". Зміст пояснень позивача спрямований на фіксацію відсутності статусу в застосунку "Резерв+" інформації про те, що він є "обмежено придатним за рішенням ВЛК", наявності чинної відстрочки та відсутності в офіційному електронному обліку будь якого іншого статусу, який би зумовлював обов`язок самостійно ініціювати повторну ВЛК 06.09.2025 року, через 7 днів як склав протокол №2578-4, ІНФОРМАЦІЯ_6 виніс постанову №2578-41 про притягнення позивача, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Як підставу для розгляду використано протокол №2578-4 від 30.08.2025 та матеріали обліку/реєстрів. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач перебуває на військовому обліку та був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час (без зазначення дати), у зв`язку з чим після набрання чинності Законом від 21.03.2024 №3621-IX на нього покладався обов`язок пройти повторну військово-лікарську комісію. Відповідач вказав, що у період з 04.05.2024 року по 05.06.2025 року позивач самостійно не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет для отримання направлення на ВЛК і не пройшов повторний медичний огляд для визначення придатності. За результатами розгляду дії кваліфіковано як порушення правил військового обліку в особливий період (ч.3 ст.210 КУпАП) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн, із визначенням стандартного десятиденного строку та порядку оскарження. Позивач вважає, що постанова винесена відповідачем без достатніх на те правових підстав, а тому є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню. Оскаржувана постанова №2578-41П від 06.09.2025 року не містить чіткої резолютивної частини про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ст.283 КУпАП та усталеній адміністративній практиці. У матеріалах справи відсутній ключовий доказ, на якому, по суті, тримається логіка оскаржуваної постанови, жодного офіційного підтвердження, що позивача визнано «обмежено придатним у воєнний час». Відповідно до військово-облікових документів з «Резерв+» за 2025 рік немає внесених результатів ВЛК щодо позивача (відсутні дата, протокол, постанова та висновок придатності), а отже й немає запису про «обмежено придатний». Ці електронні відомості є офіційними, презюмуються достовірними, а за їх внесення, повноту та актуальність відповідають уповноважені посадові особи ТЦК та СП як розпорядники даних. За відсутності такого запису ТЦК та СП не довів базової передумови, що могла б породити в позивача обов`язок ініціювати повторне проходження ВЛК без належного виклику. Обрана кваліфікація за ч. 3 ст. 210 КУпАП є помилковою, а навіть теоретична перекваліфікація на ст. 210-1 не усуває дефіцит доказів. Помилка правової кваліфікації не є формальними недоліками постанови, а свідчить про притягнення до відповідальності за вчинення іншого правопорушення.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 17.09.2025 року відкрито провадження по зазначеній зазначеній справі. Розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 , через систему «Електронний суд», надав відзив на позов та на виконання ухвали суду копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . У відзиві на позов просить залишити постанову №2578-4 п від 06.09.2025 без змін, розглянути справу 644/8564/25 без участі сторони відповідача та постановити остаточне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. В обгрунтування відзиву зазначив, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024, та яким визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX громадяни України, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово лікарську комісію для проходження медичного огляду. Тобто даною нормою закону зобов`язано пройти медичний огляд усіх громадян віком від 25 до 60 років крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю. Під час перевірки ІНФОРМАЦІЯ_8 відомостей (персональних та службових даних) внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також перевірки військово облікового документу, який пред`явив позивач, було встановлено що ОСОБА_1 рядовий запасу перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 та визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час та не є особою з інвалідністю. Однак в встановлений термін, а саме з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд. Пункт 9 Постанови 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Так у військово-обліковому документі №9 військовозобов`язаного ОСОБА_1 у п.6 (рішення військово- лікарської комісії (результати медичного огляду) зазначено: непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час. Військово обліковий документ позивач отримав 28.03.2025. Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_1 з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд, чим вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Щодо правової кваліфікації: в тексті постанови зазначено: «чим порушив частину 3 статті 17 Закону України «Про оборону України» якою закріплені права та обов`язки громадян України у сфері оборони, зокрема, громадяни виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства, чим скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Таким чином, технічна помилка не може вплинути на законне прийняте рішення.

Представник позивача адвокат Моісеєнко О.М., через систему «Елктронний суд», надала відзив на позов, у якому просить позовні вимоги задовольнити, в обгрунтування посилається на те, що в електронному військово-обліковому документі з системи «Резерв+» у графі щодо висновку ВЛК стоїть прочерк, що однозначно свідчить про відсутність актуального статусу «обмежено придатний». За відсутності першого чинного висновку не може виникнути і повторного обов`язку. Обов`язок забезпечити узгодженість паперових і електронних записів лежить на ТЦК та СП як розпоряднику даних, а не на особі, яка обліковується. Обов`язок ТЦК та СП як розпорядника даних забезпечити узгодженість і актуальність інформації в державному обліку, синхронізувати паперові записи з електронним ВОД та довести в суді саме актуальний, а не історичний стан облікових відомостей. Називати помилку у кваліфікації «технічною» це знецінювати сутність провадження. Статті 210 і 210-1 КУпАП мають різні об`єкти посягання, інші ознаки об`єктивної сторони, інший предмет доказування та коло релевантних доказів. Від правильної кваліфікації залежить, які саме факти орган зобов`язаний довести (які правила порушено, які дії/бездіяльність інкримінуються, який причинно-наслідковий зв`язок), а також які пояснення і заперечення має право надати особа. Помилка в нормі це не про «номер статті», це про зміст, так як при ст.210 предметом є порушення правил військового обліку, при ст. 210-1 порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Це різні склади зі своїми доказовими вимогами.

Представник позивача адвокат Моісеєнко О.М., через систему «Елктронний суд», надала заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимогои задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_7 , через систему «Електронний суд», у відзиві на позов просить залишити постанову №2578-4 п від 06.09.2025 без змін, у задоволенні позову відмовити, розглянути справу 644/8564/25 без участі сторони відповідача та постановити остаточне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_10 про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , винесено постанову №2578-4п по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Згідно вказаної постанови 30.08.2025 о 11 год. 41 хв. під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_11 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов?язаним ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 , був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час з дня набрання чинності Закону України від 21.03.2024 №3621-IX (який за класифікацією документів належить до законодавста про оборону) протягом встановленого терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень чинності Закону України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024, та яким визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX громадяни України, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово лікарську комісію для проходження медичного огляду , чим порушив частину 3 статті 17 Закону України «Про оборону України» якою закріплені права та обов`язки громадян України у сфері оборони, зокрема, громадяни виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства, чим скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Складання постанови № 2578-4п по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. відбулось без участі ОСОБА_1 .

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на підставі складеного офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 лейтенантом ОСОБА_3 протоколу №2578-4 від 30.08.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Складання протоколу №2578-4 від 30.08.2025 року відбувалось за особистої участі ОСОБА_1 , у поясненнях зазначив, що «не пройшов ВЛК, так як в електронному документі Резерв+ він не є обмежено придатним, люди, які мають чинну відстрочку на ВЛК не направляються, електронний документ Резерв+ є головним».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено (далі - Положення № 154)

Нормами п.п. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення № 154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію-тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 "Про загальну мобілізацію" на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно з п. 68 п. 80 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, передбачено процедури медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку організації та Документ сформований в системі ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Положення п. 2 розділу II «;Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» передбачають, що що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Однак відповідачем не доведено та матеріали справи не містять доказів стосовно того, що позивач ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист"", оскільки, як убачається з к. військово-облікового документа ОСОБА_1 у паперовому варіанті, який виданий 28.03.2025, міститься відмітка непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

В п. 2 постанови КМУ «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16.05.2024 № 559 зазначено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважають дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

При цьому вже в п. 2 Порядку №559 визначено, зокрема, що військово-обліковий документ видається в електронній формі або у паперовій формі. Військово-обліковий документ в електронній формі формується, у тому числі у застосунку «Резерв+».

Не дивлячись на це, суд зазначає, що протокол №2578-4 від 30.08.2025 відносно ОСОБА_1 складений за ч.3 ст.210 КупАП.

Протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, який складає уповноважена особа для фіксації факту вчинення правопорушення. У ньому міститься детальна інформація про правопорушення, обставини його вчинення, дані про порушника, а також свідчення учасників та очевидців. Цей документ є доказом у справі і передається органу, який має право її розглядати.

Відлповідно до постанови №2578-4п від 06.09.2025 ОСОБА_1 притягнуто на підставі цього протоколу до адміністративної відповідальності за іншою статтею КУпАП - за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Це ключовий принцип правосуддя, який базується на презумпції невинуватості. Якщо є сумніви в доведеності вини, то ця особа вважається невинуватою, доки її вина не буде доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, як є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та спростовували викладене позивачем, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем підлягає скасуванню.

При цьому, суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова №2578-4п від 06.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250, 268, 269 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №2578-4п від 06.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користьОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_12 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

ІНФОРМАЦІЯ_10 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення виготовлений 21 листопада 2025 року.

Суддя: О.А. Саркісян