Справа № 420/10842/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21 листопада 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Потоцької Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 за вхід. №116484/25 від 04.11.2025 року про постановлення ухвали в порядку ст. 383 КАС України,
Позивачем до суду 04.11.2025 року за вхід. №116484/25 надано заяву в порядку 383 КАС України, в якій він просить:
- постановити ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області вчинити дії для відновлення прав ОСОБА_1 , порушених ГУ ПФУ в Одеській області шляхом прийняття ним протиправного рішення, вчинення протиправних дій та бездіяльності.
Тобто, виконано вимоги постанови КМУ збільшено розмір пенсії в межах від 100 грн. до 1500 грн.
Самовільні розрахунки пенсії позивачем є безпідставними та юридично необґрунтованими та без врахування всіх показників у формулі наведеної Законом №1058.
Тобто, пенсію позивачу на виконання рішення суду у справі розраховано згідно вимог чинного законодавства та документів наявних в пенсійній справі. Тому посилання позивача на те, що Головне управління нараховує та виплачує йому пенсію на виконання рішення суду на інших умовах ніж визначено Законом є безпідставними. Таким чином Позивачу правомірно нарахована індексація (з обмеженням 2940,11 грн.) пенсії відповідно до зазначеної постанови.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Заяву розглянуто в порядку письмового провадження.
Обставини, встановлені судом
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.03.2022 до 13.10.2024 (включно) залишено без розгляду.

Рішення набрало законної сили 26.08.2025 року.

15.09.2025 року видані виконавчі листи.

26.09.2025 року позивач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Старшим державним виконавцем Олександром Пхіденком 09.10.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №79313744 (ідентифікатор доступу 6ВЕ5676В4ББ5), постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення виконавчого збору.

Листом №1500-0309-5/173411 від 17.10.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило орган державної виконавчої служби про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі №420/10842/25, яке набуло чинності на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та у зв`язку цим провести перерахунок та виплату пенсії.

До вказаного листа додано перерахунок пенсії позивача згідно рішення Ізмаїльського об`єднаного ПФУ №46 від 14.10.2025 та розрахунок суми, що підлягає виплаті за рішенням суду.

Як вбачається з перерахунку пенсії, на виконання рішення суду від 01.07.2025 по справі №420/10842/25 ОСОБА_1 . Розпорядженням №46 від 13.10.2025 проведено перерахунок пенсії за віком з 14.10.2024, обчислену як непрацюючій особі при страховому стажі 40 років 01 день, середньомісячній заробітній платі 24411.59000, та її розмір на 14.10.2024 становить 9501,79 грн де:

- розмір пенсії за віком 9764,64 грн (ст. 27 Закону №1058 14861,38 * 0.40000);

- доплата за понаднормативний стаж 10 років 236,10 грн (ст. 28 Закону №1058);

- підвищення ст. 29 ч. 3 (25%) - 2441,16 грн;

- загальний розмір пенсії 12441,90 грн;

- обмеження в індексації з 01.03.2024 - (-2940,11 грн).

Сума доплати згідно розрахунку Головного управління ПФУ в Одеській області з 14.10.2024 по 31.10.2025 становить 15452,90 грн.

Дослідивши заяву та матеріали справи, в частині вказаної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства.

Обов`язковий характер судового рішення, яке ухвалюється іменем України, підкреслює авторитет судової влади, оскільки жодне рішення інших органів не може прийматись іменем України. Вимога про ухвалення судових рішень іменем України випливає з теорії поділу влади, згідно з якою судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і, відповідно, їх виконання має бути гарантовано державою. Саме тому обов`язковість судових рішень забезпечується державою.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відтак, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України дійшов висновку, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

В пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).

Згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

За приписами статті 14 КАС України Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведений перерахунок пенсії позивача з 14.10.2024 року, з 01.01.2025 року загальний розмір пенсії 12441,90 грн, обмеження в індексації з 01.03.2024 (-2940,11 грн), розмір пенсії з надбавками становить 9501,79 грн.

Суд зазначає, що в межах цієї справи розглядався спір щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115.

Як вже зазначалось у рішенні, пенсії, які призначені відповідно до Закону №1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (Офіційний вісник України, 2008 р., №25, ст.785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Тобто, запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом №1058-IV, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-ХІІ пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій.

Разом з тим, пунктом 5 Порядку №124 визначено базовий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, а саме: станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) до якого застосовується коефіцієнт, визначений за формулою, наведеною в абзаці першому пункту 4 цього Порядку і в цій частині положення Порядку №124 суперечать статті 42 Закону № 1058-ІV з огляду на таке.

Як зазначено вище, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Так, відповідно до статті 27 Закону України №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

При цьому, частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, розмір пенсії за віком визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить від набутого ним страхового стажу, отримуваної заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески та, зокрема, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд акцентує увагу на тому, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення порядку здійснення індексації пенсій та розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону №1058-IV.

При цьому, під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, який становить 3764,40 грн) до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону № 1058-IV, абзацом 1 частини другої статті 42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.

Отже, під час перерахунку пенсії, який здійснюється з метою забезпечення її індексації, положення Порядку №124 підлягають застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим під час такого перерахунку використовуватись має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 11.02.2025 у справі № 280/3620/24.

Так, з метою забезпечення у 2022 - 2025 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:

у 2022 році - 1,14 згідно з постановою №118.

у 2023 році - 1,197 згідно із постановою №168;

у 2024 році - 1,0796 згідно з постановою №185.

У 2025 році 1,115 згідно з постановою № 209.

Таким чином, індексація пенсій у 2022-2025 роках повинна проводитись відповідно до постанов №118, №168, №185, №209 Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 відповідно.

На відновлення порушеного права суд Рішенням від 01.07.2025 року зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Як вбачається з перерахунку пенсії, на виконання рішення суду від 01.07.2025 по справі №420/10842/25 ОСОБА_1 . Розпорядженням №46 від 13.10.2025 проведено перерахунок пенсії за віком з 14.10.2024, обчислену як непрацюючій особі при страховому стажі 40 років 01 день, середньомісячній заробітній платі 24411.59000, та її розмір на 14.10.2024 становить 9501,79 грн де:

- розмір пенсії за віком 9764,64 грн (ст. 27 Закону №1058 14861,38 * 0.40000);

- доплата за понаднормативний стаж 10 років 236,10 грн (ст. 28 Закону №1058);

- підвищення ст. 29 ч. 3 (25%) - 2441,16 грн;

- загальний розмір пенсії 12441,90 грн;

- обмеження в індексації з 01.03.2024 - (-2940,11 грн).

Сума доплати згідно розрахунку Головного управління ПФУ в Одеській області з 14.10.2024 по 31.10.2025 становить 15452,90 грн.

Судом проведено математичний аналіз здійсненого перерахунку, та встановлено два порушення при його проведенні.

Насамперед, відповідачем проведено розрахунок пенсії з 14.10.2025 року та з 01.01.2025 року з урахуванням коефіцієнту на 2025 рік - 1,115 згідно з постановою №209, а саме: розмір пенсії становить 9764,64 грн, що є добутком при множенні 9118,81х(1,14х1,197х1,0796х1,115)х1,62975х0,4.

Вказаний коефіцієнт відповідно до порядку має бути застосованим з 01.03.2025 року.

Якщо Відповідачу була незрозумілою резолютивна частина рішенні, відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

З огляду на вказане Відповідач помилково розрахував розмір пенсії з 14.10.2024 року по 28.02.2025 року.

Іншим порушенням Відповідача є застосування обмеження розміру індексації 1500 грн від попереднього розміру пенсії.

В обґрунтування своїх дій Відповідач зазначає, що положеннями абзацу 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №168 визначено граничний розмір індексації пенсії, а саме встановлено, що внаслідок здійснення перерахунку на виконання пунктів 1-7 цієї постанови з 1 березня 2023 року пенсій, з урахуванням підвищення її розміру на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 не може бути більшою ніж 1500 грн.

Суд зі вказаними аргументами категорично не погоджується

Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Тобто, запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом №1058-IV, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-ХІІ пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій.

Одночасно у пункті 2 Постанови №168 зазначено, що коефіцієнт збільшення застосовується до розміру пенсії без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Суд не заперечує, що нормами постанов КМУ №168, №185, №205 встановлена верхня межа розміру індексації при проведенні щорічної індексації, однак Відповідач помилково застосовує при розрахунку різницю між розміром пенсії, яку отримував Позивач до та після виконання рішення суду у цій справі.

Залишаючи без розгляду частину позовних вимог Позивача, з урахуванням позиції Верховного Суду у Постанові від 11.02.2025 у справі № 280/3620/24, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, судом обмежено лише період, з якого Позивач має захищене судом право на здійснення перерахунку та компенсацію недоотриманих сум.

В той же час, при проведенні перерахунку пенсії, Відповідач зобов`язаний був врахувати всі суми щорічних індексації пенсій, а не лише проведену на виконання рішення суду.

Крім того, зазначене в перерахунку «обмеження в індексації з 01.03.2024 року (-2940,11 грн)» взагалі не передбачене діючим законодавством.

Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Також суд відхиляє доводи Відповідача про наявність в діях пенсійного органу іншого предмету спору, оскільки вказане охоплюється ст. 383 КАС України в частині визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача.

За вказаних обставин, враховуючи приписи ст. 129-1 Конституції України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виконуючи судове рішення в цій справі, яке набрало законної сили, було зобов`язане провести перерахунок пенсії позивача з 14.10.2025 року з урахування розміру пенсії розрахованої шляхом добутку 9118,81х(1,14х1,197х1,0796)х1,62975х0,4 без застосування обмеження розміру індексації 1500 грн, та з 01.03.2025 року з урахування розміру пенсії розрахованої шляхом добутку 9118,81х(1,14х1,197х1,0796х1,115)х1,62975х0,4 без застосування обмеження розміру індексації 1500 грн.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання пенсійним органом рішення в справі №420/10842/25 під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , незалежно від обставин за яких такий перерахунок проводиться, в частині застосування пенсійним органом підтвердженого судовим рішення права на отримання пенсії з урахуванням відповідного розміру індексації без її обмеження, призводить до порушення пенсійним органом ст. 129-1 Конституції України, до систематичного порушення прав позивача, змушує позивача постійно звертатись до суду за захистом своїх прав, з метою доведення факту, який встановлений та визнаний рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року у справі №420/10842/25.

Конституційний Суд України наголошує, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року №1401VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзаци сьомий, восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

…Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність (абзаци тринадцятий, чотирнадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019.

Висновки Конституційного Суду України додатково свідчать про те, що спірні рішення митниці обмежили конституційне право на судовий захист та нівелювали його сутність, оскільки прийняті не у визначеному законом порядку.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

У Законі України «Про адміністративну процедуру» принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

На підставі викладеного та з огляду на встановлені порушення, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 249 КАС України, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Керуючись статтями 2-9, 159, 167, 243, 248, 249, 256, 293-297, 370, 372, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за вхід. №116484/25 від 04.11.2025 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинені на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 року у справі №420/10842/25 щодо прийняття рішення №46 від 14.10.2025 про перерахунок пенсії, щодо помилкового розрахунку розміру пенсії з 14.10.2024 року по 28.02.2025 року, а також щодо застосування до перерахованої пенсії обмеження розміру індексації сумою 1500 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали надати до Одеського окружного адміністративного суду докази на підтвердження вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

В іншій частині заяви відмовити.

Направити дану окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 293-297 КАС України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, , електронна пошта: )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА