Справа № 400/11142/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 р. № 400/11142/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2025 року № 0-1403-UA0075117,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від №0-1403-UA0075117 ДПС у Миколаївській області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем помилково нараховано податок на нерухомість за об`єкт «готельний комплекс» за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він є об`єктом незавершеного будівництва, а тому не є об`єктом оподаткування.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію аргументував тим, що Згідно інформаційних баз даних контролюючого органу у власності ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2021 № 1669 перебуває об`єкт нежитлової нерухомості: тип нерухомості будівля готельна, загальною площею 1 789,40 кв. м, 1/3 частки в спільно-частковій власності, яка розташована у АДРЕСА_2 . Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Кодексу сформовано та надіслано податкове повідомлення-рішення від 14.04.2025 №0 1403-UA0075117 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік. Вказане податкове повідомлення-рішення направлене за податковою адресою платника податків засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення: АДРЕСА_3 , яке отримано платником податків особисто 28.05.2025, згідно корінця рекомендованого повідомлення про вручення. Щодо інформації відносно «незавершеності об`єкта будівництва», то слід зазначити наступне. Згідно наявних в базах даних органів ДПС відомостей, що надаються відповідно до підпункту 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 ПКУ органами державної реєстрації прав на нерухоме майно запитуваний об`єкт значиться як «будівлі готельні (готельний комплекс)», в Інформації з Державного реєстру речових прав вказаний об`єкт визначений, як «готельний комплекс, об`єкт нежитлової нерухомості». В жодному з документів, що підтверджують право власності на об`єкт нерухомого майна готельний комплекс (Інформація з Державного реєстру речових прав), або ж право набуття приватної власності на об`єкт нерухомого майна готельний комплекс (Договір купівлі-продажу від 05.03.2021 № 1269) відсутнє визначення, що вказаний об`єкт є «об`єктом незавершеного будівництва».

В судовому засіданні 17.11.2025 в режимі відеоконференції представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Суд розглянув справу в порядку скороченого провадження за участі представників сторін.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

05.03.2021 ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав 1/3 готельного комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 1789,4 кв.м.

14.04.2025 Головним управлінням ДПС у Миколаївської області прийнято податкове повідомлення-рішення №0-1403-UA0075117, яким ОСОБА_1 визначена сума податкового зобов`язання за 2024 рік за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, щодо нежилої будівлі, розташованої за адресою: Адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 1789.4, кв. метра, в розмірі 63523,70 гривень.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952).

Пунктом 1 частини першої ст. 2 Закону № 1952 визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості.

Відповідно до ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності така особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Таким чином, за загальним правилом об`єкт будівництва підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, після прийняття його в експлуатацію належним чином. Разом з тим, ч.3 ст.331 ЦК України, передбачає можливість реєстрації права власності і на об`єкт незавершеного будівництва. Можливість реєструвати право власності на об`єкт незавершеного будівництва також передбачає і ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У цьому випадку, судом встановлено, що в Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна зазначено, що «готель Ч-3, готовність 58%....; Ц-1 побутовий корпус, готовність 64%». Така сама інформації про незавершеність будівництвом зазначеного об`єкту міститься і в технічному паспорті: «Ц-1 побутовий корпус 64% готовності, Ч-3 Готель корпус 58% готовності».

В договорі купівлі-продажу від 05.03.2021, також зазначено про часткову готовність готельного комплексу: «Ц-1 побутовий корпус 64% готовності, Ч-3 Готель корпус 58% готовності».

З договору купівлі-продажу вбачається, що продавець зареєстрував право власності на зазначений об`єкт на підставі ухвали Індустріального суду м. Дніпропетровська від 23.10.2015 в цивільній справі №202/8104/15-ц, в якій прямо зазначено, що готельний комплекс, загальною площею 1789,4 кв.м., незавершений будівництвом.

За таких обставин можливо погодитися з позицію позивача, що зазначений готельний комплекс є об`єктом незавершеного будівництва, який відповідно до ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування, оскільки не може експлуатуватися за призначенням, а реєстрації права власності на нього в Реєстрі речових прав обумовлена необхідністю вчиняти щодо нього правочини.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від №0-1403-UA0075117 ДПС у Миколаївській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 14.04.2025 №0-1403-UA0075117.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп) гривень.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 21.11.2025