Справа № 120/15968/25
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 листопада 2025 р. Справа № 120/15968/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

14.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, встановлено, що позовна заява не відповідає таким вимогам, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В свою чергу, частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували особливості звернення до суду осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі у справах про виплату їм грошового забезпечення (чи його складових) у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Вищевказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.05.2021 року по справі №380/2355/20.

Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 КЗпП України.

Так, приписами частин 1,2 статті 233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022 року, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності 19.07.2022 року, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до частин 1, 2 статті 233 КЗпП України (у редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом №2352-IX).

Так, пунктом 18 частини 1 розділу І Закону №2352-IX частини 1, 2 статті 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: "працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, Законом №2352-IX внесено зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які стосуються стягнення (виплати) заробітної плати (її складових).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору у цій справі є протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.04.2022 року по 27.09.2022 року.

Водночас, у позовній заяві представник позивача вказує, що про порушене право щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.04.2022 року по 27.09.2022 року, останньому стало відомо з відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2025 року.

Враховуючи вищезазначене, трьох місячний строк звернення позивача до суду з цим позовом розпочався з 12.08.2025 року та закінчився 12.11.2025 року.

Натомість, до суду представник позивача звернувся 13.11.2025 року (дата формування документу в системі "Електронний суд"), тобто з пропуском трьох місячного строку, визначеного положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви слідує, що з відповідними запитами про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.04.2022 року по 27.09.2022 року, представник позивача звертався до Військової частини НОМЕР_1 26.09.2024 року, 18.11.2024 року, 10.01.2025 року, 03.03.2025 року, 02.05.2025 року, 09.06.2025 року, 24.07.2025 року.

При цьому, відповіді на вищевказані запити Військовою частиною НОМЕР_1 надано 13.10.2024 року, 26.01.2025 року, 23.05.2025 року, 20.06.2025 року, 06.08.2025 року, 12.08.2025 року.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України визначено, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, судом з`ясовано, що разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Представник позивача вказав, що з метою належного захисту прав позивача, на адресу відповідача направлено адвокатський запит від 24.07.2025 року. Відповідь на вищевказаний адвокатський запит надійшла 12.08.2025 року.

Зазначив, що позивачу були відомі, які виплати йому проводились, але останній не міг знати, які складові грошового забезпечення враховані при розрахунку грошової винагороди.

На переконання представника позивача, моментом, коли позивачу стало відомо про порушене право на отримання всіх належних виплат є дата отримання відповіді на адвокатський запит - 12.08.2025 року, а тому вважає, що трьохмісячний строк на звернення до суду розпочався 12.08.2025 року та закінчився 12.11.2025 року.

Разом з тим, з даною позовною заявою представник позивача звернувся до суду 13.11.2025 року (дата формування документу в системі "Електронний суд"), а тому просить суд поновити пропущений строк звернення.

Водночас, доводи представника позивача про те, що про порушено право позивачу стало відомо лише з відповіді на адвокатський запит від 12.08.2025 року, суд вважає безпідставними, з огляду на те, що з відповідними запитами про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.04.2022 року по 27.09.2022 року, представник позивача звертався до Військової частини НОМЕР_1 26.09.2024 року, 18.11.2024 року, 10.01.2025 року, 03.03.2025 року, 02.05.2025 року, 09.06.2025 року, 24.07.2025 року.

При цьому, відповіді на вищевказані запити Військовою частиною НОМЕР_1 надано 13.10.2024 року, 26.01.2025 року, 23.05.2025 року, 20.06.2025 року, 06.08.2025 року, 12.08.2025 року.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що про ненарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць за період з 18.04.2022 року по 27.09.2022 року, позивачу стало відомо з вищевказаних відповідей Військової частини НОМЕР_1 починаючи з 13.10.2024 року, а не з 12.08.2025 року, як помилково вважає, представник позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, а тому, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Отже, представнику позивача необхідно подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на звернення до суду, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 132, 160, 161, 169, КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович