Справа № 640/27086/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/27086/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не формування та не подання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 15 867,00 грн, сплаченого згідно квитанції від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 15 867,00 грн, сплаченого згідно квитанції від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD;

стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правничу допомогу.

В обгрунтування пред`явленого позову зазначено, що 18.08.2021 ОСОБА_1 придбала квартиру згідно договору купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В. і зареєстровано в реєстрі за № 1117.

Під час нотаріального посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомості в сумі 15 867,00 грн згідно квитанції від 18.08.2021 № 1Т0038UD.

Квартира є першою квартирою, яку придбала ОСОБА_1 , у зв`язку із чим 30.08.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою вх. № 38580/8 від 06.09.2021, в якій просила повернути їй помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомості в сумі 15 867,00 грн, сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 15 867,00 грн із перерахуванням коштів на відповідні банківські реквізити.

Листом від 13 вересня 2021 року вих. № 2600-0603-8/146078 ГУ ПФУ в м. Києві заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позивач вважає такі дії ГУ ПФУ в м. Києві протиправними, внаслідок чого звернулась до суду.

Відповідач позов не визнав, 10.11.2021 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив таке.

У разі придбання житла на ім`я одного з подружжя за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу, другий з подружжя (колишнього подружжя) має право на частку у праві спільної сумісної власності подружжя на житло, якщо інше не визначено умовами шлюбного договору, що не дозволяє застосувати пункт «в», як підставу для звільнення від сплати збору.

Звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 152 Порядку №1740 можливе за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів (інформації, відомостей, довідок тощо), що необхідні для звільнення від сплати збору, покладається на покупця.

Позивач, сплативши збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, не скористався правом, яке дозволяє звільнення від сплати останнього на підставі Порядку.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866, нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлює факт придбання його вперше (чи не вперше).

Отже, проведена позивачем сплата збору у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалося позивачем не вперше, що встановив нотаріус.

В додатках до позовної заяви відсутні документи, що підтверджують право позивача на звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, факт придбавання позивачем нерухомості не вперше встановлено нотаріусом, та вказані вище обставини в сукупності свідчать про відсутність протиправних дій Управління.

Щодо стягнення з Управління судового збору та витрат на правову допомогу зазначив про відсутність підстав для стягнення на користь позивача таких витрат.

На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В свою чергу, позивачем 15.11.2021 надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено про безпідставність доводів ГУ ПФУ в м.Києві.

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві надало суду пояснення, відповідно до яких зазначило таке.

Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. № 1740 «Про затвердження Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій».

Відповідно до зазначеної Постанови, адміністрування 1% збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, здійснюється Пенсійним фондом України.

Враховуючи те, що органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування, у даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, саме даний державний орган повинен подати відповідне подання про повернення коштів, у разі наявності підстав для прийняття останнього.

Головне управління Казначейства не уособлює Державний бюджет України, а Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення. Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України, органи Казначейської служби здійснюють лише обслуговування державного бюджету та місцевих бюджетів, відповідно до наданих повноважень. Тому, повернення/стягнення коштів позивачу може здійснюватись виключно з рахунків, на які вони були зараховані.

Крім того, відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відкритих рахунків в управлінні Казначейства, в подальшому унеможливить виконання судового рішення в частині стягнення судового збору з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Фінансування пенсійних витрат і видатків на утримання органів ПФУ проводиться не через рахунки, відкриті в органах Казначейства, а через рахунки, відкриті в банках. Законодавством не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів із рахунків боржника, відкритих у банківських установах, натомість такі права мають органи державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Головне управління Казначейств вважає, що повернення судового збору має здійснюватись з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що в поданому позивачем Акті № 1 від 23.09.2021 приймання-передачі наданих послуг правової (правничої) допомоги, більша частина наданих адвокатом робіт є «аналіз законодавства у подібних справах» та «вивчення судової практики у подібних справах», що не є у своєму розумінні професійною правничою допомогою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо однієї сторони спору, враховуючи такі категорії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

18 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В. і зареєстрований в реєстрі за № 1117.

Вищезазначена інформація підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 серпня 2021 року № 271005948 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав-на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27 серпня 2021 року № 272123346.

Під час нотаріального посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_1 було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомості в сумі 15 867,00 грн, що підтверджується квитанцією від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD.

Позивач стверджує, що вищезазначена квартира є першою, яку придбала ОСОБА_1 , внаслідок чого 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою вх. № 38580/8 від 06 вересня 2021 року, відповідно до якої просила:

- повернути їй помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомості в сумі 15 867,00 грн, сплачений згідно квитанції від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири;

- сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 15 867,00 грн, сплаченого згідно квитанції від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD;

- грошові кошти перерахувати на відповідні банківські реквізити.

Листом від 13 вересня 2021 року вих. № 2600-0603-8/146078 ГУ ПФУ в м. Києві роз`яснило позивачу Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 з посиланням на зміни, які були внесені Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року № 866, яка набрала чинності 26 вересня 2020 року, та залишило заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в м. Києві, що полягають у відмові сформувати та подати до ГУ ДКСУ у м. Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 15 867,00 грн згідно квитанції від 18 серпня 2021 року № 1Т0038UD, протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР в редакції, на час виникнення спірних правовідносин), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, чинної на час виникнення спірних правовідносин (Далі Порядок № 1740).

Відповідно до пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 15-2 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З наведених вище положень Закону № 400/97-ВР та Порядку № 1740 слідує, що з 19 серпня 1999 року фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.

Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зауважує, що від часу набрання цією нормою чинності в 1999 році до 25 вересня 2020 року включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не функціонував.

Натомість, з 26 вересня 2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Крім того, у наведених положеннях пункту 15-3 Порядку № 1740, з урахуванням змін і доповнень, внесених Постановою № 866, деталізовано зміст поняття придбаває житло вперше, яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя. Тобто, виходячи з норм Порядку № 1740 при вирішенні питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін придбавання майна треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його приватизацію, успадкування, дарування та купівлю частки в спільному майні подружжі. Лише у разі відсутності наведених способів придбавання нерухомого майна, особа відповідно до пункту 15-2 Порядку № 1740 не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.

Зі змісту Порядку № 1740 вбачається, що з 26 вересня 2020 року особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом в пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови відповідно оскаржити таке рішення до суду.

Судом встановлено, що позивачка придбала квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 серпня 2021 року.

Отже, на час придбання квартири позивач вже мала можливість скористатися передбаченим пунктом 15-2 Порядку № 1740 механізмом доведення факту, що вона придбаває житло вперше, на стадії посвідчення договору купівлі-продажу, оскільки такий механізм вже був визначений Порядком № 1740 починаючи з 26 вересня 2020 року.

Слід зазначити, що приписи пункту 9 статті 1 Закону № 400/97 про звільнення від збору на обов`язкове пенсійне страхування лише громадян, які придбавають житло вперше, не зазнали змін як на час укладення позивачем договору купівлі-продажу так і на час звернення до ГУПФУ в м. Києві із заявою.

Водночас зміни до Порядку № 1740 не спростовують приписи закону, а лише роз`яснюють їх застосування.

Позивачка стверджує, що вона придбала житло вперше, для підтвердження чого надає витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27 серпня 2021 року за позивачкою зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 серпня 2021 року. Заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачем не надано.

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не надано доказів того, що ОСОБА_1 виконала вимоги підпункту пункту 15-2 Порядку № 1740 (в редакції Постанови № 866) щодо подання необхідних документів для направлення подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна вперше.

Зокрема, позивачкою не подано до ГУПФУ в м. Києві довідки про невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (довідки з місць проживання після 1992 року) - інформація про місце реєстрації з 1992 року по 1995 рік, відомості з невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло.

Також відповідні обставини не можуть бути встановлені під час розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні, зокрема відомості про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, надання яких з метою підтвердження того, що особа придбаває житло вперше, є обов`язковим відповідно до пункту «в» пункту 15-2 Порядку № 1740.

З огляду на наведене, позивачка не дотрималася вимог Порядку № 1740 та не подала до ГУПФУ в м. Києві повний пакет документів, що підтверджує факт придбання житла вперше у відповідності з приписами пункту 15-2 Порядку № 1740.

Чинне законодавство встановлює чіткі та конкретні вимоги, а також перелік документів, які мають бути подані для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки такі вимоги не дотримані позивачкою та не подані до ГУПФУ в м. Києві усі необхідні документи, визначені пунктом 15-2 Порядку № 1740, то у відповідача були відсутні правові підстави для формування подання про повернення позивачці сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за встановлених обставин.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 25 листопада 2021 року у справі № 280/9714/20, в якій вирішувалося питання, чи є позивач, який придбав квартиру, платником збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна.

Верховний Суд у пункті 41 цієї постанови зазначив:

«Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду».

У відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, поданий позивачкою до ГУПФУ в м. Києві пакет документів був недостатнім (некомплектним) для прийняття позитивного рішення про повернення їй сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тому відповідач обґрунтовано відмовив заявниці у формуванні подання про повернення суми сплаченого збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ГУПФУ в м. Києві правомірно відмовило позивачці у вжитті заходів щодо повернення помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості об`єкта купівлі-продажу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Водночас суд зауважує, що позивачка не позбавлена можливості повторно звернутись з відповідною заявою до ГУПФУ в м. Києві щодо повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна із дотриманням вимог пункту 15-2 Порядку № 1740.

Наведені позивачкою у позовній заяві постанови Верховного Суду із викладеними у них висновками щодо застосування положень Порядку № 1740 в редакції, чинній до 26 вересня 2020 року, суд не враховує як такі, що постановлені Верховним Судом за іншого правового регулювання спірних відносин.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до встановлених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України правил розподілу судових витрат понесені позивачкою витрати на сплату судового збору покладаються судом на неї.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян