Справа № 607/16692/25
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2025 Справа №607/16692/25 Провадження №2-а/607/675/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Гоцак І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Головченка О.А., представника відповідача Дживри С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Тернополя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Олександр Андрійович до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко О.А. звернувся в суд з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5352230 від 30.07.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.07.2025 о 14.46 год. в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 8Г, здійснював рух тз Шкода д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив у спосіб , який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що міститься у посвідченні водія на право керування тз відповідної категорії та реєстраційному документі на тз, чим порушив п.2.4а ПДР. Разом з тим, після зупинки на неодноразові питання позивача про причини зупинки, поліцейський вказав про виконання ним наказу коменданта м. Тернопіль про перевірку документів, однак жодних повідомлень служби автомобільних доріг, органів місцевого самоврядування, підрозділів МВС станом на 14:46:15 год. 30.07.2025 в м. Тернопіль по вул. Об`їзній 8-Г, не було. На сайті Тернопільської міської ради 30.07.2025 в розділі новини було опубліковано 8 постів, жоден з яких не містив в собі інформацію про обмеження чи заборони руху взагалі. На сайті Тернопільської ОВА за 30.07.2025 3 оголошення, жодне з яких також не стосується обмеження руху. Таким чином, інспектор поліції повідомив позивачу недостовірну інформацію причини зупинки. Також, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, позивачу не було надано можливості скористатись своїми правами, а саме інспектором УПП не оголошувались ОСОБА_1 права та обов`язки під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення. Окрім того, позивач вказував на необхідність звернення в безоплатну правничу допомогу однак інспектором таке клопотання було проігноровано, розглянуто та складено спірну постанову. Крім цього, у спірній постанові відповідач вказав, що ОСОБА_1 не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування відповідним транспортним засобом, відповідної категорії та реєстраційному документі на транспортний засіб, чим порушив п.2.4-А ПДР, водночас інспектор не врахував, що відповідно до п. 2.4а ПДР водій зобов`язаний пред`явити для перевірки документи, а не обов`язково передавати їх до рук поліцейського. Так, на момент зупинки ОСОБА_1 мав при собі необхідні документи, однак інспектор не надав можливості їх пред`явити, а одразу почав складати постанову. Таким чином, дії позивача не підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Звернув увагу на суперечність, котра міститься в спірній постанові та фактичним обставинам. Так, в спірній постанові зазначено серію та номер посвідчення водія ОСОБА_1 - НОМЕР_2 , тобто, поліцейський зумів прочитати та зафіксувати дані, котрі містяться у ньому, хоча протилежне зазначається як підстава притягнення до адміністративної відповідальності. Ні п.2.1, ні п.2.4 ПДР, ні ч.1 ст.126 КУпАП не передбачає обов`язку водію передавати поліцейському інспектору документи, визначені п.2.1 ПДР, адже вказані документи є власністю ОСОБА_1 . Для кваліфікації правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП необхідна відсутність у водія документів, непред`явлення їх, а не не пред`явлення у певний визначений спосіб. Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що у випадку, коли водій має документи, але з певних причин не може їх надати (наприклад, документи в «Дії» не відкриваються через відсутність інтернету), дії поліцейського мають бути спрямовані на встановлення особи водія та перевірку документів, а не на безпідставне притягнення до відповідальності. Обставини, викладені у спірній постанові не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема можливими відеозаписами події, тощо. Будь-які інші докази, які б спростовували наведені пояснення позивача в матеріалах справи відсутні. Прийнята постанова базується лише на суб`єктивних припущеннях поліцейського та підлягає скасуванню, а позовна заява - до задоволення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

17.09.2025 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області отримано відзив на позов представника відповідача Департаменту патрульної поліції із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього. Так, 30 липня 2025 року о 14 год. 16 хв., по вул. Об`їзна, 8 Г у м. Тернополі, працівниками поліції було здійснено зупинку ТЗ Шкода Октавія А5 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Після чого на Н/К №472561 в період часу з 14.13 год. по 14.15 год. зафіксовано, що поліцейський представився та повідомив причину зупинки де зазначав, що наявне розпорядження про проведення анти терористичних заходів (основний текст якого є ДСК), а саме рішення керівника УСБУ в Тернопільській області та командувача угрупування сил і засобів ТрО «ЗАХІД» № 69/33-5823 ДСК від 17.06.2025 року, а також рішення голови ради оборони Тернопільської області від 04.04.2025 №15 «Про запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в області». З даною інформацією позивача було ознайомлено. що підтверджується наявними по справі доказами. Посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху було здійснено зупинку керованого позивачем ТЗ. Тому у працівників поліції були правові підстави вимагати у позивача посвідчення водія відповідної категорії, оскільки керований ним ТЗ був зупинений у відповідності до п. 1 та п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Позивач не заперечував факту, що він керував ТЗ (виконував функції водія). В період часу з 14.53 год. по 15.00 год. проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення із ознайомленням позивача з правами за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого з 15.14 год. по 15.28 год. водієві надано копію постанови. Згідно вимог п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 Згідно вимог п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У відповідності до приписів абзацу 2 ч.2 ст.16 Закону України «Про Національну поліцію» водій зобов`язаний мати при собі та пред`явити посвідчення водія у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в ньому. Отже, всі твердження позивача не знаходять свого підтвердження, суперечать собі та в повній мірі спростовуються наявними по справі доказами, маючи на меті лише уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Натомість позивач відмовився на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, оскільки вважав, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною. Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Головченко О.А., в судовому засіданні поданий позов підтримали з підстав, викладених у ньому, та просили його задовольнити.

Представники відповідача Департаменту патрульної поліції у судовому засіданні підтримав відзив на позов, та просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Козяр Т.М. серії ЕНА №5352230 від 30.07.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 30.07.2025 о 14.46 год. в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 8Г, здійснював рух тз Шкода д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив у спосіб , який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що міститься у посвідченні водія на право керування тз відповідної категорії та реєстраційному документі на тз, чим порушив п.2.4а ПДР.

Пунктом 2.4а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України) передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Відповідно до п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того передбачено, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В силу вимог ст.59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу.

Згідно із вимогами ст.268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівцяу галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Із даних із нагрудних камер працівників поліції №472561, який долучений відповідачем у підтвердження законності винесеної спірної постанови та який зазначений у ній, вбачається, що транспортний засіб марки Шкода Октавія А5 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції під час його руху в м. Тернополі по вул. Об`їзна 30.07.2025 о 14.12 год. Причиною такої зупинки було виконання наказу «ТКЗ Промінь» та п.7 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірка військово-облікових документів. Позивач попросив надати для ознайомлення наказ з підписом та печаткою, відповідно до якого працівник поліції здійснив зупинку його автомобіля, на що останній погодився, однак показав документ без підпису, однак з печаткою. ОСОБА_1 звернув увагу поліцейського на відсутність підпису на документі. На пропозицію поліцейського надати для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію тз, поліс страхування, військово-обліковий документ, відмовився. Особу водія було встановлено за допомогою інформаційної системи. Після роз`яснення прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 заявив клопотання особі, яка розглядала справу про надання можливості скористатися правничою допомогою (14.55 год. та 15.16 год.).

Проте, працівник поліції, всупереч вимогам ст.59 Конституції України, положень ст.268 КУпАП, безпідставно відмовив йому у цьому, покликаючись на вимоги ст.276 КУпАП, яка регламентує лише місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, особа, яка проводила розгляд справи, не забезпечила особі, яка притягується до адміністративної відповідальності можливість реалізувати передбачене Законом право на захист.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Так, у своєму рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» Європейський суд з прав людини відмітив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що заявниці не було надано можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника.

Відтак, не надання працівником поліції можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначив ВС у своїй постанові від 18.02.2020 у справі №524/9827/16, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, особа виявила бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги… Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5352230 від 30.07.2025, а справу надіслати на новий розгляд.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволені частково, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 126, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 247, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головченко Олександр Андрійович до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5352230 від 30.07.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати та надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Головченко Олександр Андрійович, РНКОПП: НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: вул. Будного, 7Г м. Тернопіль, 46011.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан