Справа № 320/49834/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Київ справа №320/49834/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01 грудня 2015 року по 03 травня 2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року, виплаченої 03 травня 2024 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01 грудня 2015 року по 03 травня 2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року, виплаченої 03 травня 2024 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 23 листопада 2015 року по 14 грудня 2017 року.

Наказом від 14 грудня 2017 року № 170 позивача з 14 грудня 2017 року звільнено з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту.

У період проходження військової служби позивачу не в повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення, у зв`язку з чим позивач звертався до суду за захистом свого порушеного права.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21 відповідачем, як вказано у позовній заяві, 03 травня 2024 року виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 року у загальній сумі 80 398,36 грн, з урахуванням утриманого військового збору 1,5%.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем не виплачено на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача послався на те, що оскільки відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21 остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 03 травня 2024 року, то згідно з положеннями статей 116, 117 Кодексу законів про працю України він не має право на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки спеціальним законодавством України не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовця, то застосуванню до такого роду спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства. Також у відзиві на позовну заяву зазначено, що на думку відповідача, за наявністю спірних правовідносин, які стосуються розміру належних звільненому працівникові сум, стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в розумінні частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України є безпідставним.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Копія вказаної ухвали суду від 11 листопада 2024 року направлена на юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань рекомендованим листом.

Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною другою статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, ОСОБА_1 у період з 23 листопада 2015 року по 14 грудня 2017 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наданої суду копії Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 грудня 2017 року № 170 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «і» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з 14 грудня 2017 року виключено зі списків військової частини й направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день виключення із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з позивачем не було проведено усіх розрахунків щодо нараховування та виплати індексації грошового забезпечення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110733276) зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, а також нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Відповідачем 02 травня 2024 на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21 відповідачем нараховано та виплачено на користь позивача грошові кошти згідно рішення суду № 320/14284/21 у розмірі 80 348,36 грн, що підтверджується наданої суду копією довідки від 04 травня 2024 року № 56JE5NHOE6UMBNVA.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості по грошовому забезпеченню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов таких висновків.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Наведене свідчить, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Аналіз викладених правових норм дозволяє суду дійти висновку, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання одночасно сукупності таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів;

2) порушення строків їх виплати;

3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців;

4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги;

5) доходи не повинні носити разового характеру.

При цьому за наявності наведеної сукупності правових умов здійснення вказаної компенсації є імперативним обов`язком роботодавця.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору в цій справі є бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу зазначеної вище компенсації в порядку Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III у зв`язку з порушенням строку виплати йому заборгованості по грошовому забезпеченню.

Суд зазначає, що порушення відповідачем строків виплати належного розміру грошового забезпечення позивача зумовлює його право на отримання компенсації, передбаченої Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III, що прямо передбачено статтею 2 цього Закону.

На переконання суду, компенсації позивачу підлягали доходи починаючи саме з 01 грудня 2015 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

Суд також зазначає, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2023 року у справі № 620/7687/21, застосовуючи висновок Верховного Суду у справі № 240/11882/19, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений у цій справі період, у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 липня 2019 року у справі № 825/2023/16, основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як вже зазначалось судом, у судовій справі № 320/14284/21 між тими ж сторонами доведена протиправність бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року, а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Відповідач 02 травня 2024 року виплатив позивачу заборгованість по грошовому забезпеченню у сумі 80 398,36 грн.

Суд констатує, що зазначене є наслідком того, що купівельна спроможність таких коштів знижена.

Враховуючи те, що проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати статей 1-2 Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III поширює на індексацію, виплачуючи її відповідач мав обов`язок нарахувати та виплатити таку компенсацію, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, щодо кінцевої дати фактичної виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду, суд зазначає, що такою є « 02 травня 2024 року», а не 03 травня 2024 року, оскільки матеріалами справи підтверджено, що саме 02 травня 2024 року на рахунок позивача відповідачем перераховано грошові кошти у сумі 80 398,36 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно частини другої статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

VI. Судові витрати.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів понесення сторонами інших судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-262, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01 грудня 2015 року по 02 травня 2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року, виплаченої на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01 грудня 2015 року по 02 травня 2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 14 грудня 2017 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі № 320/14284/21.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.