Справа № 755/21798/25
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-аз/755/72/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника Момотюк А.І. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У поданій заяві представник заявника просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2025 № 1082-1 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 79365866 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2025 № 1082-1.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Вказано, що 05.11.2025 ОСОБА_1 надійшло повідомлення про арешт коштів на рахунку у розмірі 37 800 грн. Одночасно було зазначено, що операції списання частково або повністю обмежені, по рахунку встановлено арешт. Через Єдиний реєстр боржників ОСОБА_1 дізнався, що 03.11.2025 щодо нього відкрито виконавче провадження, а саме Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03.11.2025 відкрито виконавче провадження № 79365866 щодо примусового стягнення штрафу на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1082-1 від 18.05.2025.

Зазначено, що До 03.11.2025 ОСОБА_1 не знав про існування виконавчого провадження відкритого щодо нього, ні про існування такої постанови, не був знайомий з її змістом і відповідно не був обізнаний про підставу притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим був позбавлений можливості вчиняти дії відповідно до чинного законодавства з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Також вказано, що ОСОБА_1 таку постанову вважає протиправною, оскільки він не вчиняв правопорушення, яке ставиться йому у вину, а тому має намір її оскаржити.

В свою чергу, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 за захистом яких він має намір звернувся до суду. У випадку стягнення в примусовому порядку 37 800,00 грн. до винесення рішення суду, та у разі задоволення позовної заяви, ОСОБА_1 змушений буде здійснювати заходи щодо повернення даних коштів з Державного бюджету України, що суперечить принципу процесуальної економії.

Особи, які беруть участь у справі, в порядку ч. 1 ст. 154 КАС України в судове засідання не викликалися.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, слід навести мотиви, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів. У випадку стягнення в примусовому порядку 37 800,00 грн. до винесення рішення суду, та у разі задоволення позовної заяви, ОСОБА_1 змушений буде здійснювати заходи щодо повернення даних коштів з Державного бюджету України, що суперечить принципу процесуальної економії.

Так, на підтвердження заявлених вимог до заяви додано копію постанови № 1082-1 від 18.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на останнього накладено штраф у розмірі 17 000 грн., копію постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дидюка Б.О. від 03.11.2025 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1082-1 від 18.05.2025 та постанову про арешт коштів боржника від 03.11.2025 винесену в рамках виконавчого провадження № 79365866.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 4 ст. 154 КАС України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає частковому задоволенню шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 79365866 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1082-1 від 18.08.2025.

В іншій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають, оскільки зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 79365866, що здійснюється на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1082-1 від 18.08.2025, яку заявник має намір оскаржити, є цілком ефективним захистом порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 295 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Зупинити стягнення по виконавчому провадженні № 79365866 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1082-1 від 18 травня 2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Відомості про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відомості про стягувача: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. ч. 1, 8 ст. 157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 14 листопада 2025 року.

Суддя