Справа № 120/11519/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2025 р. Справа № 120/11519/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справ за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

02 травня 2023 року у зв`язку з тривалим терміном перебування в закладах охорони здоров`я та встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 звернувся із рапортом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Проте відповіді на такий рапорт позивач не отримав, у зв`язку із чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі № 120/16649/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не доведення до відома результатів розгляду рапорту ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати позивачеві письмову відповідь про результати розгляду його рапорту від 02 травня 2023 року.

На виконання вказаного судового рішення відповідач надав позивачеві відповідь від 14 серпня 2024 року, у якій повідомив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 лютого 2023 року № 83 комісія у складі: голови комісії майора Дякова О.В. та членів комісії: майора ОСОБА_2 , майора м/с ОСОБА_3 , капітана юст. ОСОБА_4 , капітана ОСОБА_5 , майстер-сержанта ОСОБА_6 , секретаря комісії штаб-сержанта ОСОБА_7 склала протокол № 5 від 15 травня 2023 року щодо розподілу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань серед військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . На розгляд комісії було винесено питання щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 . Рішенням комісії вирішено відмовити позивачеві у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з захворюванням.

Позивач із таким рішенням не погоджується, а тому звернувся до суду із позовом щодо його скасування та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік в розмірі середньомісячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Ухвалою від 04 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію рішення комісії військової частини НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини.

17 вересня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що Міністерством оборони України прийнято наказ від 07 червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам". Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань врегульована розділом ХХІV цього Порядку.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХІV згаданого Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 7 розділу ХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Водночас пунктом 6 окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з визначено перелік підстав, за наявності яких військовослужбовцям у 2023 році надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, в розмірі місячного грошового забезпечення, а саме: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцевосудинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Отже, на думку представника відповідача, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань та у розмірі, що не перевищує розміру місячного грошового забезпечення, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

Далі у відзиві зазначено, що позивач 02 травня 2023 року звернувся до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги за 2023 рік для вирішення соціально-побутових питань. Рішенням комісії відмовлено у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в зв`язку із захворюванням.

За наведених обставин представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17 вересня 2024 року представником відповідача подано до суду заяву про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

20 вересня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій додатково наведені аргументи щодо задоволення позову.

20 червня 2025 року позивачем подано до суду додаткові письмові пояснення.

Ухвалами суду від 19 листопада 2054 року заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 334238 від 15 березня 2023 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності до 01 березня 2024 року. Причина інвалідності - "Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини".

02 травня 2023 року у зв`язку з тривалим терміном перебування в закладах охорони здоров`я та встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 звернувся із рапортом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Проте відповіді на зазначений рапорт позивач не отримав, у зв`язку із чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі № 120/16649/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не доведення до відома результатів розгляду рапорту ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 письмову відповідь про результати розгляду його рапорту від 02 травня 2023 року.

Листом від 14 серпня 2024 року вих. № 1533/118/2964/пс військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що на виконання вказаного судового рішення відповідач прийняв рішення у формі протоколу № 5 "Про розгляд рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань" від 15 травня 2023 року, зі змісту якого слідує, що на розгляд комісії виносилося питання щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Проте комісією вирішено відмовити ОСОБА_1 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із захворюванням.

На виконання вимог ухвали від 04 вересня 2024 року відповідачем подано до суду копію протоколу № 5 по розгляду рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 від 15 травня 2023 року, зміст якого свідчить про те, що на засіданні комісії, що діє при військовій частині НОМЕР_1 , розглядалося питання щодо виплати позивачеві матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Проте комісія, врахувавши вимоги наказу Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року, наказу Міністерства оборони України № 44 від 25 січня 2023 року, окремого доручення Міністерства оборони України та Кабінету Міністрів України № 2683 від 01 лютого 2023 року, вирішила відмовити ОСОБА_1 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовано Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктами 1 - 4 статті 9 згаданого закону передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На реалізацію приписів статті 9 згаданого вище Закону Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Підпунктом 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

На розвиток статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260).

Вказаним Порядком визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає, в тому числі одноразову грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку № 260, пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 7 розділу XXIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

При цьому за правилами пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260, виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до пункту 6 окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачують військовослужбовцям у розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця, що зазнав при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хімієтерапія), захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше ніж 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися у полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира та за наявності визначених окремим дорученням Міністра оборони України підстав.

Так, позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 з рапортом щодо виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань як особі, що перебувала на лікуванні у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та встановленням ІІІ групи інвалідності, однак у виплаті такої допомоги було відмовлено.

Втім, таке рішення не узгоджується з наведеними вище приписами законодавства, зокрема й пунктом 6 окремого доручення Міністра оборони України № 2683/з від 01 лютого 2023 року.

Зокрема пунктом 6 окремого доручення Міністра оборони України чітко визначено право на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовців у разі безперервного перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування понад 30 днів поспіль через захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини (в тому числі захворювання серцево-судинної системи).

При цьому випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1052/1, що складена комунальним некомерційним підприємством "Вінницька міська клінічна лікарня № 1", та виписним епікризом № 1181, складеного військовою частиною НОМЕР_1 , підтверджується те, що позивач безперервно перебував на лікуванні понад 30 днів поспіль, а саме в періоди з 27 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року та з 14 квітня 2023 року по 01 травня 2023 року.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивач має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, а тому рішення комісії військової частини НОМЕР_1 , що прийняте у формі протоколу № 5 від 15 травня 2023 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Більше того, комісія, відмовляючи позивачеві у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, жодним чином не обгрунтувала свого рішення, пославшись при цьому лише на нормативні документи.

Наведене лише підтверджує невідповідність прийнятого рішення вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин з метою ефективного захисту прав позивача військову частину НОМЕР_1 слід зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

Водночас суд не вбачає підстав для зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, адже спір у цій справі пов`язаний саме із відмовою відповідача у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, а не з включенням до її складу додаткових видів грошового забезпечення.

Суд зазначає, що спірна у цій справі матеріальна допомога позивачу ще не виплачена, а тому наразі безпідставно стверджувати, що при виплаті такої військовою частиною НОМЕР_1 не буде враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає з огляду на її передчасність.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішенням комісії військової частини НОМЕР_1 , що прийняте у формі протоколу № 5 від 15 травня 2023 року, в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 08540799)

Повний текст рішення суду складено 19.11.2025

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович