Справа № 441/2089/25
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/2089/25 2-а/441/25/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20.11.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області, рядового поліції Відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області Бобеляка Валентина Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

ВСТАНОВИВ:

03.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 5787801 поліцейського ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Бобеляка В.М. від 23.09.2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.09.2025 року вона керувала транспортним засобом марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_1 , в м. Городок вул. Львівська, 659А та проїжджаючи повз піднятий шлагбаум, встановлений при в`їзді на територію Митного поста «Городок» ВМО № 1, здійснила коротку зупинку транспортного засобу. Перед самовільно встановленим шлагбаумом в цьому місці відсутня дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), перед якою водій повинен зупинитися. Під час спілкування з працівниками поліції вона встановила, що знак «STOP» самовільно встановлений працівниками МП «Городок» ВМО № 1 для їх зручності, оскільки інформація про такий знак відсутня на сайті Городоцької територіальної громади. Також такий знак відсутній на карті дорожніх знаків на інтерактивній мапі Міністерства інфраструктури України та Карті-геопорталі Львівської області Львівської міської ради. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 року у справі 127/12081/17.

Ухвалою суду від 06.10.2025 провадження у справі відкрито.

Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримують.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов від них не надійшов, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Керуючись ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5787801 від 23.09.2025 у вказаний день о 13:28:26 год. в м. Городок на вул. Львівська, 659А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA CEED», р.н. НОМЕР_1 , не здійснила обов`язкову короткочасну зупинку транспортного засобу перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п.8.4 ПДР. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі ПДР України).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (статті 41, 53 цього Закону).

Також ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що серед іншого порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами у справі не надано відзив на позов, не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на вул. Львівська, 659А в м. Городок, встановлено самовільно, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 14 ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання.

Частина 1 ст. 24 Закону передбачає, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

У постанові від 17.03.2021 у справі № 734/2723/17 Верховний Суд зазначив, що аналіз положень норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.09.2020 у справі № 133/532/17 сформував такий висновок:

За приписами Закону України «Про дорожній рух» дорожні знаки встановлюються відповідно до Правил дорожнього руху та повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Отже, встановлення дорожніх знаків та як наслідок зміна схеми організації дорожнього руху органом місцевого самоврядування повинно бути погоджено із відповідними підрозділами Національної поліції.

Водночас, як видно з листа-відповіді Городоцької міської ради Львівської області від 07.11.2025 року, зазначена у протоколі ділянка дороги входить до складу автомобільної дороги державного значення М-11 Львів-Шегині, яка перебуває на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.

Як видно з листа УПП у Львівській області від 13.11.2025 № 20473/41/12/02-2025, у період з 13.09.2017 до 11.11.2025 проектна документація щодо розгляду та погодження облаштування дорожнього знаку за адресою м. Городок, вул. Львівська, 569А Львівської області (встановлення шлагбауму та знаку «Stop», передбаченого п.2.2 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено») не надходила.

Безпідставне (самовільне) встановлення дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» суперечить (не відповідає) схемі організації дорожнього руху, що є порушенням вимог Закону України «Про автомобільні дороги», та не може свідчити про порушення позивачкою ПДР та бути підставою для притягнення її дo адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, що дає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності дій/рішень.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року у справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 242 КАС України).

Згідно із приписами частини 3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене суд вважає, що правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП в працівників поліції не було, ними не було належним чином перевірено усіх доводів особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, не перевірено правомірності встановлення дорожнього знаку та облаштування дорожньої розмітки на цій ділянці дороги, відтак постанова серії ЕНА № 5787801 поліцейського ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Бобеляка В.М. від 23.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

При цьому суд зауважує, що позивачем безпідставно висунуто позовні вимоги до рядового інспектора ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Бобеляка В.М., оскільки за положеннями ч. 3 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, тобто орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в т.ч. про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 3 ст. 121 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

З огляду на наведене позовні вимоги підлягають до задоволення в частині їх заявлення до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

З огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 251, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову поліцейського відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області рядового поліції Бобеляка Валентина Михайловича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5787801 від 23.09.2025 - скасувати, провадження у справі закрити.

У задоволенні позовних вимог в частині їх заявлення до рядового поліції ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Бобеляка В.М. - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.І. Ференц