Справа № 120/478/25
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2025 р. Справа № 120/478/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Промислова Група" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська промислова група" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на підставі акту фактичної перевірки встановлено порушення вимог пп. 230.1.2 п. 230. ст. 230 ПК України, а саме, що позивачем протягом 2023 року отримано дизельне пальне за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 21, в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, та у період з 01.01.2024 по 12.04.2024 здійснено господарську діяльність із отримання, зберігання та використання дизельного пального без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ).

На підставі акту перевірки № 15297/02-32-09-04/38134876 від 15.04.2024 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 18250/02-32-09-04/38134876 від 20.05.2025, яким застосовано штрафні санкції у сумі 1000000 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

21.01.2025 через підсистему "Електронний суд" позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі та визначено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.02.2025 представником податкового органу до суду подано відзив на адміністративний позов, яким заперечує заявлені позовні вимоги. Крім іншого зазначає, про те, що в результаті проведеного доперевірочного аналізу наявних відомостей в інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС встановлено, що ТОВ "Подільська промислова група" протягом 2023 календарного року отримало пальне в обсягах, що перевищує більше 1000 кубічних метрів (1 млн. літрів) без реєстрації платником акцизного податку та реєстрації акцизного складу. Таким чином, встановлено порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (із внесеними змінами та доповненнями).

З підстав зазначеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Крім того, представником відповідача до суду подано клопотання про витребування письмових доказів та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні.

14.02.2025 представником відповідача до суду подано додаткові пояснення, у яких зазначено про те, що, як встановлено у ході фактичної перевірки позивача, товариством придбано значні обсяги пального, які зберігались за місцем здійснення ним своєї господарської діяльності в горизонтальному наземному резервуарі, місткістю 50 м. куб. Зазначений резервуар знаходиться в середині цегляної будівлі з накриттям, на окремій ділянці виробничої території товариства за адресою; м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, документи, про надходження зазначеного резервуару, ПРК та їх технічні характеристики, позивачем до перевірки не надано.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що на позивача правомірно накладено штрафні санкції.

Ухвалою суду від 05.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача та витребувано додаткові докази. А також, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи з викликом сторін.

10.03.2025 представником позивача до суду подано клопотання про долучення доказів.

12.03.2025 представником відповідача до суду подано пояснення, у яких наголошує, що позивачем до перевірки не було надано первинні документи у повному обсязі, які були предметом перевірки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

04.04.2024 року на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області на проведення фактичної перевірки від 02.04.2024 року №1702к та направлень на проведення фактичної перевірки від 03.04.2024 року № 2099, № 2100, № 2101 та № 2102 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "Подільська промислова група" за адресами: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Некрасова, буд. 25, кв. (офіс) 208 та Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, з питань обліку та обігу пального, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2023 року по 12.04.2024 року.

За результатами проведеної фактичної перевірки ТОВ "Подільська промислова група" встановлено факти:

- ТОВ "Подільська промислова група" протягом 2023 року здійснювало отримання дизельного пального за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, та у період з 01.01.2024 року по 12.04.2024 року здійснювало господарську діяльність із отримання, зберігання та використання дизельного пального без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ).

Крім того, в результаті проведеного доперевірочного аналізу наявних відомостей в інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС встановлено, що ТОВ "Подільська промислова група" протягом 2023 календарного року отримало пальне в обсягах, що перевищує більше 1000 кубічних метрів (1 млн. літрів) без реєстрації платником акцизного податку та реєстрації акцизного складу. Таким чином, встановлено порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (із внесеними змінами та доповненнями).

За наслідками перевірки складено Акт від 15.04.2024 № 15297/02-32-09-04/38134876 «Про результати фактичної перевірки ТОВ «Подільська промислова група».

На підставі висновків Акту фактичної перевірки від 15.04.2024 ГУ ДПС у Вінницькій області до ТОВ «Подільська промислова група» застосовано фінансові санкції винесено: - податкове повідомлення рішення від 20.05.2024 за № 18250/02-32-09-04/38134876 на суму 1000000 грн.

Не погоджуючись з висновками фактичної перевірки та вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, товариство звернулось з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення поняття акцизний склад та умови віднесення тієї чи іншої території до категорії акцизного складу визначено підпунктом 14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного скраду провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення, (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовують ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки, лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне а обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операції з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання платник податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації і зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2024 у справі №280/441/23 виснував, що аналіз пункту "б" підпункту 14.1.6 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України містить критерії, що стосуються окремо характеристики приміщення чи території, на якій розташовано ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального, а також самого суб`єкта господарювання в частині обсягів отриманого пального за календарний рік та мети використання такого пального.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом і у постанові від 11.10.2023 у справі № 420/4383/23.

У постанові від 14.12.2023 у справі № 160/2020/22 Верховний Суд вказав, що передбачений пунктом «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України виняток, коли приміщення або територія не є акцизним складом, застосовується при сукупності умов, а саме: (1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; (2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; (3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом і у постанові від 12.03.2024 у справі №160/8390/22.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 31.05.2022 року у справі №540/4291/20 зазначається, зберігання пального нерозривно пов`язане з наявністю в суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності), залежить саме від наявності в суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню понять "акцизний склад" та/або "акцизний склад пересувний", незалежно від того, чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу, та/або наявності підстав для реєстрації такого місця, як акцизний склад. Відповідно, у разі, якщо наявне в суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виняток із визначення понять "акцизний склад" та/або "акцизний склад пересувний", такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального в такому місці.

Позивачем отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2001261 від 24.03.2020 року з терміном дії з 24.03.2020 року до 24.03.2025 року.

Згідно акту перевірки здійснення господарських операцій з отримання пального за адресою місця зберігання: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, згідно Системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕРП СЕ) та Єдиного реєстру акцизних накладних (ЄРАН) встановлено, що ТОВ "Подільська промислова група" у періоді, за який здійснюється перевірка, отримувало дизельне пальне (важкі дистиляти (газойлі) код УКТЗЕД ) через пересувні акцизні склади (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним) в загальній кількості 1 477 555,17 л. (1 477,55517 метрів куб.), в т. ч.: - 2023 р. - 1 339 806,61 л.; - 2024 р. - 137 748,56 л.

Таким чином, фактичною перевіркою встановлено, що ТОВ "Подільська промислова група" за адресою місця отримання та зберігання пального: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, протягом 2023 року отримало через пересувні акцизні склади дизельне пальне в кількості 1 339 806,61 л. або 1339, 80661 метрів куб., тобто в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (1 млн. літрів).

Крім того, в ході проведення перевірки, згідно наданого запиту від 04.04.2024 року із вимогою про проведення зняття залишків пального здійснено перевірку фактичних залишків пального ТОВ "Подільська промислова група" за адресою місця отримання та зберігання пального: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21. Відповідно наданої до перевірки бухгалтерської довідки від 04.04.2024 р., облікові залишки дизельного пального по ТОВ "Подільська промислова група" станом на 04.04.2024 становлять 11883,39 л. За результатами проведення перевірки, встановлено фактичну наявність дизельного пального в кількості 11807,00 л., виявлена нестача дизельного палива - 76,39 л. в межах відносної похибки вимірювання (відомість про результати перевірки фактичних залишків пального від 04.04.2024 року в додатку до акту). Таким чином, фактичною перевіркою ТОВ "Подільська адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21, у фактичній кількості 11807,00 л. без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ).

Разом з тим, як встановлено на момент проведення перевірки, ТОВ "Подільська промислова група" зберігало дизельне паливо в кількості 11807,00 л., в одному сталевому резервуарі горизонтального типу (РГС-50), номінальною ємністю 50 м.куб.

Зазначений резервуар знаходиться в середині цегляної будівлі з накриттям, на окремій ділянці виробничої території товариства за адресою: м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21. (фото в додатку до акту). Зазначений резервуар з`єднаний трубопроводом з паливороздавальною колонкою для заправки автомобілів. При цьому, документи, про походження зазначеного резервуару, ПРК та їх технічні характеристики, ТОВ "Подільська промислова група" до перевірки не надано.

Крім того, в ході проведення фактичної перевірки ТОВ "Подільська промислова група" надано лист-пояснення від 04.04.2024 р., відповідно якого у зав`язку із незадовільним технічним станом ємностей для зберігання пального, для потреб товариства згідно ліцензії №2001261, було прийнято рішення здійснити реконструкцію 5 ємностей для зберігання палива.

Відповідні ємності були передані, згідно Договору № 070324-1 про надання послуг від 07.03.2024 р. та акту приймання-передачі від 02.04.2024 р. ФОП Рачинському Олександру. Документи, які засвідчують факт передачі резервуарів на реконструкцію до перевірки не надано.

Отже, із зазначеного слідує, що позивачем на момент проведення фактичної перевірки відбувалося зберігання пального, крім того, як зазначає позивач у адміністративному позові, що саме 14.04.2024 між ним та ФОП укладено договір № 140423-1 про надання послуг по поточному ремонту і технічному обслуговуванню. Однак, слід акцентувати увагу, що фактична перевірка ТОВ «Подільська промислова група» проводилась контролюючим органом з 04.04.2024 по 14.04.2025, тривалістю 10 діб. При цьому, а ні під час перевірки, а ні до матеріалів справи позивачем не надано підтверджуючих документів, з яких можливо було б встановити чи спростувати зазначені доводи.

При цьому, як зазначає позивач, що на період ремонту ємності для зберігання пального позивачем, пальне за місцем зберігання пального не отримувалось та не зберігалось. Разом з тим, пальне в момент прибуття пересувного акцизного складу, одразу заливались в паливні баки транспортних засобів, які у своїй діяльності використовує ТОВ «Подільська промислова група».

Однак, контролюючим органом, в ході здійснення перевірки установлено, що згідно з оборотно-сальдовими відомостями по рахунку № 23, протягом 2023-2024 року позивачем отримано у загальному обсязі 1477555,17 кубічних метрів пального, в тому числі за місцем зберігання за адресою: вул. Максима Шимка, 21, м. Вінниця.

Беручи до уваги наведене, позивач не зареєстрував акцизний склад у СЕАРП, чим порушено вимоги абз. б част.2 пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 розділу "Загальні положення" та абз. «б» пп. 230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України від 02.12.2010, зі змінами та доповненнями.

Таким чином, при визначенні приміщення або території акцизним складом необхідно враховувати, зокрема, чи здійснює суб`єкт господарювання операції з реалізації пального іншим особам. Слід зазначити, що норма пункту "б" підпункту 14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України не містить положення про те, що приміщення або територія не є акцизним складом в разі здійснення суб`єктом господарювання операцій з реалізації пального саме за адресою цієї території чи приміщення. Зважаючи на вищевикладене, недотримання однієї з умов, передбачених пунктом "б" підпункту 14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України свідчить про належність місця зберігання пального позивача до акцизного складу.

Відповідно до підпункту "б" абзацу 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизна склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

При цьому, згідно п. 12 підрозділ 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України, акцизний склад це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

В даному випадку, із матеріалів у справі вбачається, що позивачем отримано ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки)

При цьому, як встановлено у ході фактичної перевірки позивача, товариством придбано значні обсяги пального, які зберігались за місцем здійснення ним своєї господарської діяльності в горизонтальному наземному резервуарі, місткістю 50 м. куб. Зазначений резервуар знаходиться в середині цегляної будівлі з накриттям, на окремій ділянці виробничої території товариства за адресою; м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 21., документи, про надходження зазначеного резервуару, ПРК та їх технічні характеристики, позивачем до перевірки не надано.

Підсумовуючи зазначене, суд зазначає, що позивач здійснював господарську діяльність із отримання, зберігання та використання пального без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (САЕРП СЕ), а відтак слід констатувати, що контролюючим органом правомірно застосовано до ТОВ «Подільська промислова група» штрафні санкції в сумі 1000000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено судом, аналізуючи відповідні доводи позивача.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

У відповідності до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів належним чином правомірність оскаржуваних дій, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА" (вул. Героїв Нацгвардії, 25, офіс 208, м. Вінниця, 21001, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Рішення суду складено: 20.11.2025.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна