Справа № 420/8101/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8101/25

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

повний текст судового рішення

складено 03.07.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

19 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.03.2025 року про відмову у перерахунку пенсії громадянки ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії і зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 05.08.1988 по 11.11.2022 в КНП Курахівському туберкульозному санаторію для дорослих до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 27.02.2025 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 2006 року отримує пенсію за віком. У період з 05.08.1988 року по 11.11.2022 року позивач працювала на посадах палатної медсестри та медреєстратора в КНП Курахівському туберкульозному санаторію для дорослих.

На думку позивача, вищевказаний період її роботи за ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути зарахований до стажу роботи у подвійному розмірі, внаслідок чого вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Водночас, рішенням від 07.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії, посилаючись на те, що заявницею не надано довідку щодо наявності декретної відпустки в період з 02.08.1988 року по 31.12.2003 року.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась за захистом власних прав та інтересів до адміністративного суду.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, заперечував проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що з 11.10.2017 року пільгове обчислення стажу роботи відповідно до статті 60 Закону №1788 за період з 01.01.2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. З огляду на наведене, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача з 01.01.2004 року по 28.02.2006 року відповідно до статті 60 Закону №1788.

Окрім того, представник відповідача звернув увагу на те, що відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 27.02.2025 року позивач просила зарахувати до страхового стажу у подвійному розмірі період роботи з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року. Зазначена заява була розглянута Головним управлінням та за результатами її розгляду прийнято рішення про відмову від 07.03.2025 року. Натомість, у позовні заяві позивач просить суд зобов`язати Головне управління зарахувати до її страхового стажу у подвійному розмірі період роботи з 05.08.1988 року по 11.11.2022 року. Зазначений період роботи позивача не був предметом розгляду при прийнятті індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, який оскаржується у даній справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.03.2025 № о/р НОМЕР_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі період її роботи на посаді палатної медсестри з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року в лікувально-профілактичному закладі «Курахівський тубсанаторій» (з 2019 року комунальне некомерційне підприємство «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих»), починаючи з 27.02.2025 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 968,96 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянтом посилався на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, та з 03.03.2006 їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 16.11.2022 позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

У період з 05.08.1988 року по 11.11.2022 року позивач працювала на посадах палатної медсестри (з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року) та з 01.03.2006 року на посаді медреєстратора в комунальному лікувально-профілактичному закладі «Курахівський тубсанаторій», який в 30.09.2019 року перетворений в Комунальне некомерційне підприємство «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих», що підтверджується записами №1-2 в трудовій книжці від 05.08.1988 року та наказом КНП «Курахівського туберкульозного санаторію для дорослих» від 11.11.2022 року №249-к.

За твердженням позивача, у період з лютого 1991 року по 01.09.1996 року вона перебувала у декретній відпустці.

На думку позивача, вищевказаний період її роботи в КНП «Курахівського туберкульозного санаторію для дорослих» за ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути зарахований до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно листа КНП «Курахівського туберкульозного санаторію для дорослих» від 31.01.2025 року №11/01 вбачається, що підтвердити періоди знаходження ОСОБА_1 у відпустках по догляду за дитиною не представляється за можливе, оскільки документи підприємства було евакуйовано до більш безпечного місця, але наразі знаходяться на тимчасово окупованій території.

Враховуючи вищевказане, 27.02.2025 року позивач у встановленому законом порядку звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії в частині зарахування стажу роботи за період з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року в інфекційному закладі у подвійному розмірі. До вказаної заяви було долучено вищевказаний лист КНП «Курахівського туберкульозного санаторію для дорослих» від 31.01.2025 року №11/01.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розподілено на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Внаслідок розгляду вказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 07.03.2025 №о/р 44, в якому зазначено, що за результатами розгляду наданих документів встановлено, що позивач працювала в КНП «Курахівському туберкульозному санаторію для дорослих» на посаді реєстратора медичного з 05.08.1988 року по 11.11.2022 року, але на підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії, оскільки заявницею не надано довідку щодо наявності декретної відпустки в період з 02.08.1988 року по 31.12.2003 року. Рекомендовано надати зазначені довідки.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі Закон №1058-IV/.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IVвстановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IVна пільгових умовах пенсія за віком призначається:

-працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року;

-працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першоїстатті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи;

- зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частин першої четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії /пункт 16Прикінцевих положень Закону №1058-IV/.

Так, відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року (надалі- Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як правильно зазначено судом в спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.03.2025 №44 відповідачем не оспорюється факт того, що позивач працювала медичним працівником в КНП «Курахівському туберкульозному санаторію для дорослих» з 05.08.1988 року по 11.11.2022 року, зокрема, на посаді палатної медсестри з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року (в межах періоду, заявленого позивачем у її заяві про перерахунок пенсії від 27.02.2025 року).

Разом з тим, як встановлено судовим розглядом основною підставою для відмови в здійсненні перерахунку пенсії позивача зазначено те, що заявницею не надано довідку щодо наявності декретної відпустки в період з 05.08.1988 року по 31.12.2003 року.

З цього, приводу колегія суддів зазначає.

Як вбачається з листа КНП «Курахівського туберкульозного санаторію для дорослих» від 31.01.2025 року №11/01 - підтвердити періоди знаходження ОСОБА_1 у відпустках по догляду за дитиною не представляється за можливе, оскільки документи підприємства наразі знаходяться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до положень ст.181 Кодексу Законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Згідно з пунктом «ж» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При цьому, виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Таким чином враховуючи правила статті 60 Закону №1788-ХІІ та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи позивача на посаді палатної медсестри з 05.08.1988 року по 28.02.2006 року в КНП «Курахівський туберкульозний санаторій для дорослих» психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, від 11.02.2025 у справі № 420/8637/24, у яких суди дійшли висновку про правомірність зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004, тобто після дати набрання чинності Законом №1058-IV.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність права у позивача на зарахування стажу в подвійному розмірі, яке передбачене статтею 60 Закону № 1788-ХІІ, не обмежено наявним стажем роботи до 01.01.2004 у зв`язку із набранням чинності Закону № 1058-IV.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко