Справа № 440/2458/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 р.Справа № 440/2458/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поло-Інвестбуд" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 (головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва) по справі № 440/2458/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поло-Інвестбуд"

до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

про визнання протиправними та скасування рішення і постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поло-Інвестбуд" (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21;

- постанову про накладення штрафу від 27.01.2024 №ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/8/П044/234/ПТ/ПС/6.

В обґрунтування позову зазначило, що органом Держпраці прийнято у відношенні до позивача рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення невідповідностей, виявлених під час перевірки та в подальшому накладено на підприємство штраф за його невиконання. Разом з тим, вважало, що виявлені порушення стосуються виробника товару, тоді як позивач є лише розповсюджувачем, а отже не має змоги скласти декларацію про відповідність та інструкцію, що супроводжує машину згідно з вимогами Технічного регламенту безпеки машин для усунення встановлених перевіркою порушень.

При цьому, зауважило, що вчиняло дії з метою усунення виявлених порушень, зокрема, повернуло товар «Мотокоса бензинова», ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019 постачальнику та направило йому лист з вимогою усунути недоліки такої продукції, водночас органом Держпраці безпідставно застосовано до ТОВ "Поло-Інвестбуд" штраф за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

З урахуванням наведеного, вважало спірні рішення та постанову протиправними та просило суд їх скасувати.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що всі зауваження до продукції фактично стосуються її виробника. Натомість, позивач не є виробником продукції, яка підлягала перевірці або уповноваженим представником виробника такої продукції, не вводив її в обіг та експлуатацію, тому останній не може нести відповідальність за виявлені порушення.

Просить врахувати, що спірний товар не був реалізований, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, натомість підприємство повернуло його постачальнику з метою усунення формальної невідповідності, про що свідчить накладна від 03.02.2025, а отже ним вжито заходи з метою усунення порушень.

Крім того, позивачем надано органу Держпраці документи щодо походження товару з метою встановлення його виробника, а також декларацію про відповідність та інструкцію, складену українською мовою, проте судом першої інстанції не надано наведеним обставинам належної оцінки.

Зауважує, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що спірна постанова прийнята передчасно, а саме до закінчення строку на усунення порушень, встановленого рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 27.01.2025.

Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ТОВ «Поло-Інвестбуд» зареєстроване як юридична особа, видами діяльності якого є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

На підставі наказу від 03.12.2024 № 689/ПНС-ЗК, направлення від 05.12.2024, посадовими особами Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці проведено перевірку характеристик нехарчової продукції, що розповсюджує ТОВ «Поло-Інвестуд» в магазині «Поло» за адресою: вулиця Василя Симоненка, будинок 1Д, м. Кременчук, Полтавська область, за наслідками якої складено акт перевірки характеристик продукції № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234 від 10.12.2024.

За висновками акту, виявлено реалізацію продукції, що не відповідає встановленим вимогам, в тому числі щодо машини «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019:

- порушено п. 1.7.1 Додатку 1 до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62, а саме: інформація, що наведена на машині не складена українською мовою;

- порушено абзаци 2, 3 п. 1.7.3 Додатку 1 до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62, а саме: на машині відсутнє видиме, розбірливе та незмивне маркування, яке містить найменування та місцезнаходження виробника, а у разі необхідності його уповноваженого представника; найменування машини;

- порушено п. 24 та додаток № 3 до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62, а саме: нанесене на машині маркування знаком відповідності технічним регламентам, виконано з порушенням правил та умов його нанесення в частині умови нанесення знаку відповідності технічним регламентам біля найменування виробника або його уповноваженого представника з використанням того ж способу нанесення;

- порушено пункти 1.7.4, 1.7.4.1., 1.7.4.2 Додатку 1 до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62, а саме: до машини не додано інструкцію з експлуатації, що повинна бути розроблена українською мовою та містити зміст, визначений пунктом 1.7.4.2 Додатку 1 до Технічного регламенту №62;

- порушено пп. 3 ч. «а» п. 1 Додатку 2 до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62, а саме: додана декларація про відповідність до машини, яка не містить: повні дані про опис та ідентифікаційні дані машини, що включають серійний номер.

10.12.2024 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21 щодо продукції «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019, яким зобов`язано позивача усунути виявлені під час перевірки характеристик продукції порушень шляхом приведення продукції у відповідність до встановлених вимог Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 62.

В подальшому, позивач повідомив Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про усунення порушень, через наявність яких прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

На підставі наказу від 31.12.2024 № 752/ПНС-ЗК, направлення від 02.01.2025 Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці провело планову перевірку стану виконання ТОВ «Поло-Інвестуд», зокрема, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21, про що складений акт від 10.01.2025 № №ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213-ПНС/ПЛ/8/П044/234.

Актом встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21 частково виконано, що не може бути визнано результативним.

Так, інформація, що наведена на машині «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019 складена українською мовою; на машині відсутнє видиме, розбірливе та незмивне маркування, яке повинно містити найменування та місцезнаходження виробника, а у разі необхідності його уповноваженого представника, а також найменування машини; до машини додано Інструкцію з експлуатації, що розроблена українською мовою, але не має напис «Переклад інструкції з оригіналу» та не містить у змісті інформацію, визначену підпунктами «в», «г» «і», «м» п. 1.7.4.1 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62.

10.01.2025 відповідачем складено протокол про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» у відношенні ТОВ «Поло-Інвестуд», що полягає у не виконанні ним, в тому числі, рішення про вжиття обмежувальних заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21, про що зазначено в акті перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішення від 10.01.2025.

Цього ж дня, відповідачем прийнято рішення № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/Р3 про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21 від 10.12.2024, що полягають у вилученні продукції з обігу шляхом повернення всіх одиниць відповідної продукції, що перевірялася та перебуває у розпорядженні позивача, виробнику цієї продукції та припиненні будь-якого демонстрування, пропонування такої продукції споживачам (користувачам).

Також встановлено вимогу до виробників та позивача розповсюджувача машини «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019, обов`язково повідомити споживачів (користувачів) та інших розповсюджувачів такої продукції про причини вилучення продукції з обігу.

Позивачем не заперечується, що 21.01.2025 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці направлено на електронну пошту позивача повідомлення № ПНС/2/1012-25 про дату час та місце розгляду справи про накладення штрафу за порушення вимог Законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

27.01.2025 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці прийнято постанову № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/8/П044/234/ПТ/ПС/6, якою на позивача накладено штраф в розмірі 68 000,00 грн за порушення п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Не погодившись із постановою від 27.01.2025 та рішенням від 10.12.2024, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення та постанова прийняті відповідачем правомірно, на підставі та в спосіб, встановлені законодавством у сфері контролю нехарчової продукції.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону №2735-VI орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи; державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

Ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів (частини 1, 2 ст. 10 Закону № 2735-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: беруть участь у реалізації державної політики у сфері ринкового нагляду; організовують розроблення проектів секторальних планів ринкового нагляду, затверджують секторальні плани ринкового нагляду, здійснюють моніторинг виконання та перегляд таких планів; проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону №2735-VI заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Відповідно до ст. 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам та одночасно становить серйозний ризик, орган ринкового нагляду вживає обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених частиною першою статті 28 цього Закону.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Частиною 5 ст. 8 Закону №2735-VI передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію; 2) суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону №2735-VI визначено, що суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.

Частиною 8 ст. 34 Закону №2735-VІ встановлено, що у разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 30 Закону №2735-VІ обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Частиною 6 ст. 30 Закону №2735-VІ визначено, що органами ринкового нагляду у випадках, передбачених Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", можуть також застосовуватися обмеження введення в обіг або розповсюдження продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №2735-VІ відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 44 Закону №2735-VI передбачено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 44 Закону №2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Отже, із системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що положення ч. 5 ст.8, ч. 8 ст. 34 Закону №2735-VІ необхідно розуміти так:

- на розповсюджувача машин та устаткування (інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з умонтованим електричним чи неелектричним двигуном) поширюються вимоги Технічного регламенту № 62; розповсюджувач зобов`язаний усунути формальні невідповідності товару вимогам цього регламенту шляхом використання усіх доступних засобів, зокрема вилучити товар з обігу, поки він не буде приведений у відповідність з такими вимогами, поінформувати про це постачальника або виробника, а також повідомити органам державного ринкового нагляду всю наявну у нього інформацію про постачальника/імпортера товару;

- належність виконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів оцінюється органом ринкового нагляду на підставі, зокрема здійснення аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання ним рішень про вжиття обмежувальних заходів та поданих на підтвердження цього документів, проведення моніторингу результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів та застосування інших засобів перевірки повноти та достовірності поданих розповсюджувачем доказів на підтвердження виконання ним вимог рішення про вжиття обмежувальних заходів (зокрема, у разі необхідності проведення перевірки постачальника або імпортера товарів);

- у випадку встановлення невиконання або неналежного виконання обмежувальних заходів орган ринкового нагляду зобов`язаний чітко вказати, у чому саме полягає неповнота виконаних заходів, які саме заходи ще мали бути виконані; у цьому випадку орган ринкового нагляду може вжити нові обмежувальні (корегувальні) заходи, а також застосувати до розповсюджувача штрафні санкції.

Саме такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 у справі № 520/6006/21.

Судом встановлено, що Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці зобов`язано позивача усунути порушення, виявлені за наслідками перевірки характеристик продукції шляхом приведення продукції (машина «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019) у відповідність до Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМ України від 30.01.2013 № 62.

Технічний регламент безпеки машин, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 62 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2023 року № 880) (далі - Технічний регламент № 62) встановлює вимоги до машин щодо захисту життя або здоров`я людини, захисту тварин або рослин, а також майна та охорони навколишнього природного середовища, процедуру оцінки відповідності машин та вимоги до їх обігу на ринку України та/або введення в експлуатацію.

Технічний регламент розроблено на основі Директиви 2006/42/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 17 травня 2006 р. щодо машин та внесення змін до Директиви 95/16/ЄС.

Відповідно до пункту 2 Технічного регламенту № 62 його дія поширюється на таку продукцію: машини; змінне обладнання; пристрої безпеки; підіймальне приладдя; ланцюги, канати та текстильні стрічки; знімні механічні пристрої трансмісії; частково завершені машини.

За визначеннями, наведеними у пункті 3 Технічного регламенту № 62: 1) машина: сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, з яких принаймні один є рухомим, що складаються з або пристосовані до приєднання силового приводу іншого, ніж безпосередньо прикладене зусилля людини або тварини, та з`єднані для виконання визначених функцій; сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, зазначена в абзаці другому цього підпункту, в якій відсутні компоненти для її встановлення на місці або для з`єднання з джерелами енергії та руху; сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, зазначена в абзацах другому та третьому цього підпункту, яка готова до встановлення і спроможна до виконання визначених функцій у тому вигляді, в якому є, тільки за умови монтування на транспортному засобі або в будівлі чи споруді; сукупності машин, зазначених в абзацах другому - четвертому цього підпункту, або частково завершених машин, зазначених у підпункті 7 цього пункту, які для досягнення спільної мети з`єднуються і керуються так, що діють як єдине ціле; сукупність взаємозв`язаних частин або компонентів, принаймні один з яких є рухомим, що з`єднані та призначені для підіймання вантажів, єдиним джерелом живлення яких є безпосереднє прикладення зусилля людини; 8) виробник - юридична або фізична особа, яка здійснює проектування та/або виробництво машини або частково завершеної машини, на яку поширюється дія цього Технічного регламенту, та є відповідальною за відповідність машини або частково завершеної машини цьому Технічному регламенту з метою введення її в обіг під власним найменуванням чи торговельною маркою (знаком для товарів і послуг) або для власного використання. У разі відсутності виробника згідно з наведеним визначенням будь-яка фізична або юридична особа, що вводить в обіг або в експлуатацію машину чи частково завершену машину, на яку поширюється дія цього Технічного регламенту, повинна вважатися виробником; 9) введення в експлуатацію - перше використання за призначенням машини, на яку поширюється дія цього Технічного регла

На виконання вимог абз. 6 п. 7 Технічного регламенту № 62 до введення машини в обіг та/або в експлуатацію виробник або його уповноважений представник повинен: скласти декларацію про відповідність, вимоги до якої зазначені у частині А додатка 2, яка повинна супроводжувати машину.

Відповідно до п. 24 Технічного регламенту № 62 зображення знака відповідності технічним регламентам виконується згідно з формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1184 "Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення".

Знак відповідності технічним регламентам наноситься на машину у видимий, розбірливий та незмивний спосіб згідно з додатком 3.

Забороняється нанесення на машини маркування, знаків і написів, які можуть ввести в оману треті сторони щодо значення або форми знака відповідності технічним регламентам, або обох.

Пунктом 1.7.1 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62 передбачено, що інформація чи застереження на машинах повинні надаватися переважно у формі символів і піктограм, що легко розуміються. Будь-яка письмова або усна інформація чи застереження повинні бути складені українською мовою.

Згідно з абз. 3 пункту 1.7.3 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62 усі машини повинні мати видиме, розбірливе та незмивне маркування, яке містить такі мінімальні дані: маркування знаком відповідності технічним регламентам згідно з пунктом 24 Технічного регламенту безпеки машин.

Пунктом 1.7.4 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62 передбачено, що до кожної машини, що вводиться в обіг та/або експлуатацію, повинні надаватись інструкції, що викладені українською мовою. Інструкції, що супроводжують машини, повинні бути оригіналами інструкцій або перекладами оригіналів інструкцій. При цьому переклад повинен супроводжуватися оригіналом інструкції. Як виняток, інструкції з технічного обслуговування, призначені для спеціалізованого персоналу, залученого виробником або його уповноваженим представником, можуть складатися тільки однією з мов, зрозумілою для спеціалізованого персоналу.

Відповідно до пункту 1.7.4.1 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62 інструкції, що супроводжують машини, повинні розроблятися відповідно до таких принципів:

а) інструкції з експлуатації повинні бути розроблені українською мовою. Слова оригінал інструкції повинні зазначатися тільки в мовній версії, яка перевірена виробником або його уповноваженим представником;

б) якщо не існує оригіналу інструкції, складеної українською мовою, її переклад на українську мову повинен надати виробник або його уповноважений представник, або особа, що ввозить машину на територію України. Переклад інструкції повинен мати напис Переклад інструкції з оригіналу;

в) зміст інструкції повинен охоплювати не лише призначене застосування машини, але також враховувати будь-яке обґрунтовано передбачуване застосування машин не за призначенням;

г) якщо передбачено, що машина може використовуватися непрофесійними операторами, формулювання і викладення інструкції з експлуатації повинне враховувати рівень загальної освіти і практичного досвіду, який можна обґрунтовано припускати стосовно таких користувачів.

Відповідно до пп. 3 абз. 5 ч. «А» пункту 1 Додатку 2 до Технічного регламенту № 62 декларація про відповідність повинна містити такі дані: опис і ідентифікаційні дані машини, що включають узагальнене найменування, функції, модель, тип, серійний номер і комерційну назву.

Так, на виконання вимог органу Держпраці, ТОВ «Поло-Інвестбуд» направив на адресу відповідача повідомлення про усунення виявлених під час перевірки порушень з копіями документів, у тому числі щодо машини «Мотокоса бензинова», ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019, яке полягало в наступному: розміщено стікер на продукції; надано інструкцію до машини; надано декларації про відповідність вимогам технічного регламенту.

Отже, фактично позивач погодився із встановленими в ходів перевірки не відповідностями, як наслідок, погодився із спірним рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та вчиняв вищевказані дії щодо його виконання, а в лютому 2025 року позивач повернув машину «Мотокоса бензинова», ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019 постачальнику.

Доводи апелянта щодо невідповідності рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вимогам законодавства через не зрозумілість способу усунення формальної невідповідності товару вимогам Технічного регламенту № 62, спростовується вчиненням ТОВ «Поло-Інвестбуд» відповідних дій на виконання такого рішення.

Крім того, детальний опис порушення Технічного регламенту № 62 та посилання на нормативно-правовий акт, вимоги якого позивачем, як розповсюджувачем продукції «Мотокоса бензинова», ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019 не дотримано, відповідачем відображено, як у тексті акту перевірки характеристик продукції №ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234 від 10.12.2024, так і у спірному рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21.

Щодо правомірності постанови про накладення штрафу № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234-ПНС/ПЛ/8/П044/234/ПТ/ПС/6 від 27.01.2024 (27.01.2025 з урахуванням виправлення дати).

Визначальним для вирішення вищенаведеного питання є встановлення факту усунення або неусунення позивачем виявлених під час проведених відповідачем контрольних заходів.

Апелянт як в суді першої, так і апеляційної інстанції зазначає, що оскільки він не є ані виробником, ані імпортером, а також відповідно до вимог Закону № 2735-VI не вважається особою, що ввела продукцію в обіг, а є лише розповсюджувачем продукції, усунути формальні невідповідності, визначені спірним рішенням не надається можливим, а тому притягнення його відповідальності у вигляді штрафу є неправомірним.

За визначенням, наведеним у абз. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України № 124-VIII від 15.01.2015 «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» (далі Закон № 124-VIII) розповсюджувач це будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.

Згідно з положеннями абз. 35 ч. 1 ст. 1 Закону № 124-VIII під суб`єктами господарювання варто розуміти виробників, уповноважених представників, імпортерів та розповсюджувачів, а відповідно до деяких технічних регламентів також інших фізичних та юридичних осіб.

На виконання пунктів 3, 4, 7 статті 9 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2736-VI (далі Закон № 2736-VI), розповсюджувачі зобов`язані: співпрацювати (в межах своєї діяльності) з виробниками та органами державного ринкового нагляду у здійсненні заходів щодо уникнення ризиків, які становить продукція; сприяти виробникам у вжитті ними заходів щодо забезпечення безпечності продукції; співпрацювати (в межах своєї діяльності) з органами державного ринкового нагляду з питань вжиття заходів щодо уникнення ризиків, які становить продукція, що була поставлена або постачається ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону № 2735-VІ суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку про те, що суб`єкти господарювання та розповсюджувачі продукції за ланкою постачання, до яких віднесено і позивача у справі, зобов`язані виконувати рішення органів ринкового нагляду та співпрацювати з ними, а також з іншими суб`єктами ланки постачання продукції для усунення ризиків та з метою забезпечення відповідності продукції встановленим Законом вимогам.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 отримане позивачем, однак, належним чином не виконано.

Так, 07.01.2025 за результатами проведення перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ПСМУ Держпраці складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 № ПНС/ПЛ/25322/РН/044/213/234/РО/21 частково виконано, що не може бути визнано результативним.

Так, на машині «Мотокоса бензинова» ТМ «AL-KO», модель FRS 4125, серійний номер 1L04-000019 відсутнє видиме, розбірливе та незмивне маркування, яке повинно містити найменування та місцезнаходження виробника, а у разі необхідності його уповноваженого представника, а також найменування машини; до машини додано Інструкцію з експлуатації, що розроблена українською мовою, але не має напис «Переклад інструкції з оригіналу» та не містить у змісті інформацію, визначену підпунктами «в», «г» «і», «м» п. 1.7.4.1 Додатку 1 до Технічного регламенту № 62.

Позивачем не спростовується факт невиконання станом на 27.01.2025 (дату прийняття оскаржуваної постанови) рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 в повному обсязі.

Колегія суддів зауважує, що суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі №806/1368/17.

У той же час позивачем не надані суду докази, що ним вжиті всі залежні від нього заходи для недопущення правопорушення та виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Така бездіяльність позивача не узгоджується з вимогами закону та свідчить про невиконання рішення про застосування обмежувальних заходів, що є підставою для відповідальності і застосування адміністративно-господарських санкцій.

Доводи апелянта щодо неможливості ним як розповсюджувачем виконати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024, оскільки такі недоліки може усунути лише виробник або його уповноважений представник, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про протиправність оскаржуваних рішення та постанови, оскільки у відповідності до положень Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та постанови про накладення штрафу приймаються також стосовно розповсюджувачів.

У постанові від 19.01.2023 у справі № 520/6006/21 Верховний Суд зазначив, що суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання є не лише особа, у якої було придбано продукцію, а також виробник продукції, імпортер. При цьому з метою усунення формальної невідповідності, приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, суб`єкт господарювання має право звернутись до будь-якого суб`єкта господарювання в ланцюгу постачання, в тому числі до постачальника та виробника даної продукції, а також вжити всіх можливих заходів для повідомлення цих осіб про виявлену невідповідність встановленим вимогам.

Законом не обмежено розповсюджувачів, котрими, всупереч вимогам чинного законодавства, було надано на ринку продукцію, що не відповідає встановленим вимогам, у виборі способів співпраці із суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання з метою усунення формальної невідповідності чи приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. Однак необхідність ефективної співпраці між собою з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, визначено як обов`язок з метою досягнення встановлених законом цілей.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема в постанові Верховного Суду від 7 вересня 2022 року у справі № 440/539/21.

Розвиваючи цей висновок з урахуванням контексту справи, Верховний Суд у постанові № К/990/21655/22 від 16.09.2024 звертає увагу на те, що встановлена законом вимога «співпрацювати» з усіма суб`єктами у ланцюгу постачання та з органами державного ринкового нагляду, хоч і не містить конкретних дій, які повинен вчиняти розповсюджувач у межах співпраці, покладає на нього обов`язок вчиняти дії, які необхідні, зважаючи на конкретні обставини, для приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. При цьому вибір переліку таких дій закон залишає за суб`єктами господарювання. Саме вони, співпрацюючи між собою, мають визначитися ким, за чий рахунок та в який спосіб має бути приведено продукцію у відповідність із встановленими вимогами, оскільки ці питання належать до суб`єктів господарювання у ланцюгу постачання.

Залишаючи обрання конкретних способів приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами на розсуд суб`єктів господарювання, закон захищає їх від надмірного втручання органу ринкового нагляду у господарську діяльність.

Водночас, якщо така співпраця є неефективною або суб`єкти господарювання її уникають, орган ринкового нагляду має бути про це проінформований і може вживати відповідних заходів відповідно до закону.

Доводи скаржника про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності внаслідок того, що продукція у лютому 2025 р. повернута товариством постачальнику, колегія суддів вважає такими, що не звільняють суб`єкта господарювання від відповідальності за факт розповсюдження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.

Посилання скаржника на застосування відповідачем адміністративно-господарських санкцій за невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів 27.01.2025, тобто, до закінчення строку виконання рішення колегія суддів вважає хибним, оскільки постановою про накладення штрафу від 27.01.2025 накладено штраф за порушення вимог передбачених п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI, що полягали у не виконанні саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10.12.2024 щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог зі строком виконання до 24.12.2024, а не до 10.02.2025, як безпідставно вважає апелянт.

Відносно технічної описки у постанові про накладення штрафу, суд відхиляє в цій частині доводи скаржника, що зазначення невірного року 2024 є підставою, яка несе кумулятивний ефект для встановлення протиправності постанови про накладення штрафу, адже відповідно до усталеної практики Верховного Суду, під час оцінки рішень суб`єктів владних повноважень на їх відповідність критеріям, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, суди повинні уникати надмірного формалізму.

Вказане узгоджується із практикою Верховного Суду щодо застосування принципу правової визначеності та уникнення під час розгляду судами адміністративних справ надмірного формалізму, застосованого у постановах від 31 травня 2019 року у справі №826/9758/17, від 20 червня 2019 року у справі №809/1018/18, від 11 липня 2019 року у справі №182/634/17 (6-а/0182/32/2018), від 11 липня 2019 року у справі №805/2621/18-а, від 10 вересня 2019 року у справі №640/1374/19, від 21 травня 2021 року у справі №1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 13 серпня 2021 року у справі № 440/5178/20, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20, від 17 грудня 2021 року у справі № 460/713/21 та від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21, де судом зазначено, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу.

Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Описка у даті постанови (невірно зазначений рік), яка допущена відповідачем не є свавіллям державного органу, а є, на переконання суду, людським фактором, оскільки на початку кожного нового року є частими випадки зазначення у датах документів описок у формі числового значення дати попереднього календарного року.

З огляду на викладене відповідний аргумент апелянта не впливає на правомірність рішення, враховуючи те, що відповідач проявив добросовісність та виправив описку у постанові, здійснивши офіційний напис, і вчинення такої описки та наступне її виправлення не заперечується відповідачем, що оцінюється судом як добросовісна поведінка суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення та постанови.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поло-Інвестбуд" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 по справі № 440/2458/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 18.11.2025 року