Справа № 480/6720/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
19 листопада 2025 року Справа № 480/6720/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 28.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
12.09.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні.
16.09.2025 відповідачем подано клопотання про залишення позовну без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Подане клопотання обґрунтоване тим, що позивач скористалась правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення від 14.03.2025 і рішення ДПС України про результати розгляду скарги направлено на адресу, зазначену самим скаржником в скарзі від 04.04.2025 без номера. Відповідно, враховуючи зазначені дані контролюючим органом рішення ДПС України про результати розгляду скарги направлені на адресу, зокрема АДРЕСА_1 .
Рішення ДПС України №14964/6/99-00-06-03-02-06 від 26.05.2025 (ППР № 06 від 14.03.2025) надіслано згідно рекомендованого повідомлення №426 (згідно корінця рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист отримано 28.05.2025 особисто ОСОБА_1 ).

Відтак, з огляду на вказане вище, на переконання ГУ ДПС у Сумській області процесуальний строк звернення до суду щодо оскарження ППР № 06 14.03.2025 сплив - 28.06.2025, при цьому, позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до суду було подано лише 25.08.2025.

З огляду на наведене, на переконання відповідача ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом зі спливом процесуальних строків по податковому повідомленню-рішенню №06 від 14.03.2025 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 290 872,25 грн.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що спірне податкове повідомлення-рішення було оскаржене ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України було прийняте Рішення про результати розгляду скарги від 26.05.2025, згідно з яким скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 14.03.2025 № 06 - без змін. Позивач зазначає, що зазначене рішення нею не отримувалося, а про той факт, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.03.2025 №06 є узгодженим, а скарга Державною податковою служби України залишена без задоволення, позивач дізналася лише після того, як було накладено арешт на її майно.

Також зазначає, що у зв`язку із загостренням безпекової ситуації та посиленням військових дій на території Сумської області, наприкінці березня місяця 2025 року позивач виїхала для тимчасового проживання на захід України, а працівники поштового відділення віддавали поштову кореспонденцію сусідам. Наголошує, що особисто позивач листів від податкового органу не отримувала.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суд не знайшов поважними причини пропуску позивачем строку, викладені у заяві від 03.10.2025 та відмовив у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Запропонував усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовними вимогами, у якій зазначити інші поважні причини пропуску такого строку та надати інші докази поважності причин пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали суду від 23.10.2025, позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, посилається на ті ж самі обставини, що зазначені в заяві від 03.10.2025. Інших причин поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом позивачем не зазначено. Просить поновити пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Пункт 56.19 статті 59 Податкового кодексу України встановлює строк звернення до суду за наслідками адміністративного оскарження: у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, норма п. 56.19 ст. 56 ПК України є спеціальною щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, а отже має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору. Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України.

Ці дві правові норми (загальна і спеціальна) не породжують колізію, спеціальна норма, передбачена ПК України, має пріоритет у регулюванні спірних правовідносин.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24.

Як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення було оскаржене ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, за результатами розгляду її скарги було прийнято рішення від 26.05.2025, яким скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 14.03.2025 №06 - без змін.

Рішення ДПС України №14964/6/99-00-06-03-02-06 від 26.05.2025 про результати розгляду скарги було направлено на адресу позивача - АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №426, лист отримано 28.05.2025 особисто ОСОБА_1 (а.с.124).

Враховуючи положення п. 56.19 ст. 56 ПК України, а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24, суд дійшов висновку, що враховуючи оскарження позивачем в адміністративному порядку спірного податкового повідмолення-рішення, строк звернення до суду із даним позовом становить один місяць.

З огляду на те, що рішення ДПС України за результатами розгляду скарги було отримане позивачем особисто 28.05.2025 (а.с.124), строк звернення до суду із даним позовом закінчився 28.06.2025, а із позовом до суду позивач звернулася лише 25.08.2025. Відтак, позивачем пропущено місячний строк звернення до суду із даним позовом.

У разі оскарження дій, бездіяльності, рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем мають бути наведені переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. Тобто, тягар доказування, в цьому випадку, покладається саме на позивача.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно, судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Зокрема, позивач у заяві про поновлення строку не зазначає про те, яким чином її проживання на заході України перешкоджало своєчасно звернутись за судовим захистом.

Відтак, суд зазначає, що доводи, викладені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними. У даному випадку позивачем було пропущено місячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

У заяві про поновлення строку звернення до суду від 29.10.2025 позивач не зазначила інших поважних причин пропуску такого строку, а тому суд не знаходить поважними причини пропуску позивачем строку, викладені у заяві від 29.10.2025 та відмовляє у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивач звернулася до суду після закінчення встановленого законом строку, а суд визнав неповажними вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення такого строку звернення до адміністративного суду, тому вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строку звернення до суду із даним позовом.

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Савицька