Справа № 200/2397/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 листопада 2025 року справа №200/2397/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/2397/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення № 56 від 27.02.2024 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла вищевказана апеляційна скарга.

Ухвалою суду від 06.11.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/2397/24 відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/2397/24 залишено без руху, встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

16.11.2025 апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому він вказує, що строк на подання апеляційної скарги було пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку із тим, що на початку літа 2024 року був вимушений евакуюватися з м. Мирноград Донецької області, та під час евакуації втратив доступ до електронної пошти, зазначає, що про зміст оскаржуваного судового рішення дізнався лише 26.09.2025, коли зареєструвався в підсистемі «Електронний суд» та отримав його копію.

Вирішуючи вищенаведене клопотання, суд виходить з такого.

Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції від 21.06.2024.

З підсистеми «Електронний суд» вбачається, що копію оскаржуваного судового рішення 27.06.2024 направлено судом першої інстанції на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану ним у позовній заяві, про що свідчить звіт електронної пошти, наявний в КП «ДСС».

Апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції через підсистему "Електронний суд" 31.10.2025.

Тобто, апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом 30-денного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

За пунктом 3 частини першої статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Обставиною, з якою заявник пов`язує поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги є, зокрема, не ознайомлення з оскаржуваним судовим рішенням до моменту реєстрації в підсистемі «Електронний суд» 29.09.2025.

За усталеною практикою Верховного Суду, з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Суд зауважує, що 06 листопада 2024 року (згідно відбитку поштового штемпеля) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчих листів у справі, у якій ним дослівно наведено резолютивну частину оскаржуваного рішення суду.

13 грудня 2024 року на поштову адресу позивача надіслані виконавчі листи у справі, що підтверджується списком відправлень рекомендованих листів, наявним в КП «ДСС».

Наведене спростовує доводи апелянта, що до моменту реєстрації в підсистемі «Електронний суд» - 29.09.2025, він не був обізнаний з оскаржуваним судовим рішенням, оскільки вважав, що його справа, у зв`язку з воєнним станом досі перебуває на розгляді у суді.

Стосовно доводів, що під час евакуації апелянт втратив доступ до своєї електронної пошти суд зауважує, що на підтвердження вказаних обставин заявником не надано жодних доказів, а апелянт продовжує зазначати цю електронну пошту у своїх заявах та клопотаннях до суду.

Отже, доводи апелянта не виправдовують безпідставність порушення ним процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення та не свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з пропущенням строку на подання апеляційної скарги на спірне рішення суду першої інстанції, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі на виконання приписів п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 296, 299, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/2397/24.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року у справі № 200/2397/24.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 19 листопада 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв