Справа № 280/9694/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

19 листопада 2025 року Справа № 280/9694/25 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РОМА- ІНВЕСТ до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа: Запорізька міська рада про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РОМА- ІНВЕСТ (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа: Запорізька міська рада, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій Документ сформований в системі Електронний суд 03.11.2025 15 області щодо незастосування у Витязі № НВ-024 від 26.11.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, земельної ділянки площею 2,3406 га, кадастровий номер земельної ділянки: :02:017:0006, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7 А, локальних коефіцієнтів за локальними факторами: не забезпечена централізованим теплопостачання - 0,95, земельна ділянка розташована в зоні залягання ґрунтових вод менше 3 метрів - 0,9; а також застосування завищеного значення коефіцієнта "1" замість встановленого щодо такого локального фактору, як земельна ділянка розташована в зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля - 0,9;

визнати протиправним та скасувати Витяг №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :02:017:0006, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області 26.11.2024 року.

Ухвалою суду від 28.10.2025 позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду: обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, докази сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначено, що у рішенні Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7, ним затверджено «Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», виконану Державним підприємством Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст Дніпромісто ім. Ю.М. Білоконя. Технічна документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя виконана на замовлення Запорізької міської ради. Вказане рішення Запорізької міської ради є, виходячи з приписів статті 15 Закону України «Про оцінку земель», лише підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Отже, сама по собі обізнаність про існування рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» не спричинює автоматичне знання інформації про нормативну грошову оцінку будь-якої земельної ділянки, оскільки оціночна діяльність є сертифікованою, проводиться спеціальними суб`єктами оціночної діяльності з використанням інформацію з технічної документації та за процедурою, визначеною відповідною методикою. Товариство з обмеженою відповідальністю РОМА ІНВЕСТ» на підставі договору оренди землі № 00219 від 22.07.2015 року мало у користуванні земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: :02:017:0006, вчасно та у відповідності до умов договору сплачувало орендну плату. Про заборгованість з орендної плати за цим договором дізналося після відкриття провадження у справі № 908/2713/25 за позовом Запорізької міської ради, яка до цього часу з претензіями про заборгованість з орендної плати за 2017 рік до ТОВ «РОМА-ІНВЕСТ» не зверталося. В розрахунку заборгованості у справі № 908/2713/25 Запорізька міська рада посилалася на Витяг № НВ-024 від 26.11.2024 (далі спірний витяг), який містив інформацію про розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки і таким чином розраховувала заборгованість за 2017 рік. До позовної заяви Запорізька міська рада надала і сам Витяг № НВ-024 від 26.11.2024, вказавши, що оригінал знаходиться у неї. Оскільки розмір нормативної грошової оцінки у спірному витягу суттєво відрізнявся від розміру, визначеної у договорі оренди навіть з урахуванням щорічної індексації, що здійснювало ТОВ «РОМА-ІНВЕСТ» протягом 2016 - 2024 років, позивач звернувся із запитом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. З листа від 16.10.2025 року позивач дізнався про склад локальних факторів, величину і перелік коефіцієнтів, які використовувалися при формуванні Витягу № НВ-024 у 2024 році для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0006, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7 А. Отже, позивач дізнався про порушення своїх після отримання у своє розпорядження спірного витягу, а саме 03.09.2025 та листа Держгеокадастру від 16.10.2025, з якого довідався про неправомірне неврахування відповідачем при формуванні спірного витягу локальних факторів, які мали бути враховані та впливають на розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а отже і на розмір орендної плати, а також про застосування локального фактору у розмірі, що не відповідає рішенню Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7. Таким чином, на думку представника позивача, строки звернення до суду, встановлені ст. 122 КАС України, для оскарження спірного витягу мають відраховуватися від часу, коли позивач довідався про порушення своїх прав, а саме з 3 вересня 2025 року після відкриття провадження у справі № 908/2713/25 та отримання листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 16.10.2025, а не з часу його формування 26.11.2024 року. Просить поновити строк для звернення до адміністративного суду.

Надаючи оцінку поважності наведених у заяві причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, необхідно зазначити таке.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.».

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №521/21851/16-а, від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви підставою для звернення до суду із даною позовною заявою є незгода позивача із сформованими відповідачем Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, земельної ділянки площею 2,3406 га, кадастровий номер земельної ділянки: :02:017:0006, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7 - А.

Доводи позивача про те, що строки звернення до суду, встановлені ст. 122 КАС України, для оскарження спірного витягу мають відраховуватися від часу, коли позивач довідався про його існування, а саме з 3 вересня 2025 року після відкриття провадження у справі №908/2713/25, а не з часу його формування 26.11.2024 року суддя відхиляє, з огляду на таке.

Суддею встановлено, що 22.07.2015 між Запорізькою міською радою та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РОМА-ІНВЕСТ було укладено договір оренди землі № 00219, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис № 10982170 від 26.08.2015 (далі за текстом Договір).

Згідно п. 1. Договору орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесят третьої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №49/72 від 10.12.2014 р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування промислового майданчику, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7 А.

Відповідно до п. 12 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 279 544 грн. 88 коп. (двісті сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок чотири грн. 88 коп.) що складає три відсотки нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2015 року.

Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати у відповідності до чинного законодавства; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі ( п.п.15.2, 15.3, 15.5, 15.6 п.15 Договору).

Відповідно до підпункту 34.6. Договору орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Підпунктом 34.17 пункту 34 Договору передбачено, що у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі, розміру ставок (ставки) земельного податку, орендної плати, орендар протягом місяця з моменту прийняття такого рішення Запорізькою міською радою та/або вступу в дію відповідного нормативно-правового акту, зобов`язаний звернутись до орендодавця із заявою про внесення змін до пункту 12 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за цим договором, а також здійснити всі необхідні дії для виготовлення, укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за договором оренди землі, та подати цю додаткову угоду до податкових органів. У випадку невиконання орендарем вищевказаного обов`язку та/ або відсутності укладеної додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за договором оренди землі протягом 3 місяців з дати подачі заяви, вказаної у даному пункті, це є підставою для одностороннього розірвання договору оренди землі орендодавцем та/або стягнення з орендаря збитків, що складаються з неоплаченої суми орендної плати за весь строк її недоплати, та/або звернення Запорізької міської ради до суду з вимогою викласти договір оренди в частині розміру орендної плати у новій редакції.

30.06.2015 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 7 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, (опубліковано на офіційному сайті ЗМР https://zp.gov.ua/uk/sessions/45/resolution/4150) згідно до якого впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення за №7 було оприлюднене 14.07.2015 року в газеті Запорізька Січ та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

В подальшому 28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 Про встановлення розміру орендної плати за землю (опубліковано на офіційному сайті ЗМР https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564). Зазначеним рішенням Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Таким чином, з дня опублікування зазначеного рішення позивач повинен бути обізнаний із розміром нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0006.

Водночас позов подано до суду 03.11.2025 (дата формування документу в системі Електронний суд), тобто з пропуском передбаченого КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Також, суддя звертає увагу, що отримання відповіді на запит, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17, від 16.05.2018 у справі № 521/9634/17, від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, оскільки позивач не подав до суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, а наведені представником позивача підстави поновлення такого строку є неповажними, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РОМА- ІНВЕСТ до адміністративного суду з цим позовом.

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РОМА- ІНВЕСТ до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа: Запорізька міська рада про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, - повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що згідно з частиною 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака