Справа № 380/26182/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
19 листопада 2025 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІММЕЛТЕК-УА" до Львівської митниці про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІММЕЛТЕК-УА" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2024 № UA209000/2024/900797/2 ;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/003064.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 адміністративний позов задоволений.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.11.2024 № UA209000/2024/900797/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UA209170/2024/003064.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІММЕЛТЕК-УА" (; 29000, м. Хмельницький, вул. Березнева, буд. 44/1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4 844 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

18.11.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 500,00 грн та судові витрати, понесені позивачем за переклади документів та їх завірення у розмірі 1745,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2025 головуючою суддею визначено суддю Кисильову О.Й.

Заява мотивована тим, що згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначає, що на виконання вимог ст. 139 КАС України представником позивача подано заяву про подачу доказів щодо витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті.

Суд відмічає, що у позовній заяві представник позивача зазначив, що докази підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані стороною у порядку статті 139 КАС України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, копія рішення суду від 12.11.2025 отримано представником позивача адвокатом Стецьків Наталею Іванівною 14.11.2025, а до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат звернувся 18.11.2025, тобто в межах п`ятиденного строку передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про ухвалення додаткового рішення вирішується у тому самому порядку, тобто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення, суд враховує таке.

Частиною 1 ст. 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представника позивача у даній справі підтверджені ордером серії ВС № 1342160 від 27.01.2025.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

На підтвердження розміру та реальності понесення позивачем витрат на правничу допомогу, адвокат подала до суду Договір про надання правової допомоги від 11.10.2023 №04/10/23 (далі - Договір № 04/10/23).

Згідно із п. 3.2 Договору № 04/10/23 про надання правових послуг розмір гонорару та оплати за надані послуги проводиться на підставі акту приймання передачі наданих послуг у розмірі, визначеному за домовленістю сторін.

У свою чергу в Акті приймання передачі наданих послуг від 17.02.2025 сторони домовились, що гонорар - оплата за правові послуги встановлюється у фіксованому розмірі 12500,00 грн.

Вказана сума сплачена адвокату, що підтверджується платіжною інструкцією № 1544 від 20.02.2025.

Згідно із п. 3.4 Договору № 04/10/23 про надання правових послуг разі необхідності, за попередньою домовленістю між Сторонами клієнт оплачує адвокату витрати адвоката, необхідні для виконання умов за цим договором, понесені в інтересах клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, переклади, тощо).

У свою чергу сторони домовились, що адвокат забезпечить переклад документів та їх завірення у відповідних установах для подальшого їх скерування до суду, а клієнт компенсує адвокату понесені витрати.

Адвокат забезпечила переклад документів у ПП "Азбука світу". Вартість перекладів та їх завірення з іноземної мови на українську склала 1745,00 грн, що підтверджується рахунком фактурою № 710/11/24 від 21.11.2024 та Актом виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 27.11.2024. Сума в розмірі 1745,00 грн компенсована адвокату, що підтверджується рахунком № 2 від 17.02.2025, актом наданих послуг від 17.02.2025 та платіжною інструкцією № № 1544 від 20.02.2025.

Отже, станом на день подання цієї заяви позивач поніс судові витрати на переклади та їх завірення документів на українську мову для подання позовної заяви до суду на загальну суму 1745,00 гривень та витрат на послуги професійної правничої допомоги на суму 12 500, 00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивач надав наступні документи:

- Договір про надання правових послуг № 04/10/23 від 11.10.2023;

- Додаткову угоду 1 від 09.10.2024 до Договору № 04/10/23 від 11.10.2023;

- Акт від 17.02.2025 приймання-передачі наданих послуг за Договором № 04/10/23 від 11.10.2023;

- рахунок на оплату № 2 від 17.02.2025;

- платіжну інструкцію № 1544 від 20.02.2025;

- рахунок фактуру № 710/11/24 від 21.11.2024 та Акт виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 27.11.2024 від ПП "Азбука Світу".

Таким чином, суд встановив, що фактично адвокат надала позивачу послуги з:

- аналізу документів та судової практики для подання позовної заяви в спорі з Львівською митницею про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900797/2 від 01.11.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/003064;

- складання позовної заяви щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900797/2 від 01.11.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/003064;

- складання відповіді на відзив Львівської митниці на позовну заяву ТОВ "ХІММЕЛТЕК-УА".

Також здійснений переклади та завірення наступних документів:

- автотранспортна накладна (CMR) 29102024;

- прайс-лист б/н від 15.10.2024;

Експортна декларація країни відправлення PL361010Е2810787 від 30.10.2024.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно наданих документів загальна вартість наданих позивачу послуг адвоката становить 14 245,00 грн (12500,00 - правнича допомога + 1745,00 - переклад документів).

Щодо доводів відповідача про стягнення витрат, пов`язаних із наданням послуг перекладача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частиною 5 ст. 137 КАС України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Разом з тим, ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється виключно ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат, пов`язаних із користуванням послуг перекладача, оскільки ст. 254 МК України передбачено обов`язок декларанта подавати до митного оформлення разом з оригіналами документів, складених іноземною мовою, також і їх належним чином засвідчений переклад, крім того залучення перекладача у ході судового розгляду цієї справи судом не вирішувалося, а тому в цій частині вимог слід відмовити.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Наданими представником позивача доказами підтверджується факт надання позивачу послуг.

Втім, суд вважає, що сума витрат на надання правничої допомоги - 12 500,00 грн, не є співмірною із складністю цієї справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

У зв`язку з цим суд зазначає, що даний спір фактично є типовим, з вирішення аналогічних спорів існує численна судова практика, в тому числі й суду касаційної інстанції, а відтак підготовка цієї справи до судового розгляду не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Обставини спору не вимагали від позивача та адвоката значних зусиль на зібрання доказів, формулювання своїх правових позицій та складення процесуальних документів.

Крім того, справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні) з огляду на невеликий обсяг доказів та незначну складність предмету спору.

Відтак, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 12 500,00 грн є не співмірними із складністю справи.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача понесені судові витрати підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІММЕЛТЕК-УА" до Львівської митниці про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІММЕЛТЕК-УА" (81130, Львівська обл., с. Сокільники, вул. Об`їздна, буд. 4; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 (чотири тисячі) грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.