Справа № 160/32735/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/32735/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 р. (суддя Неклеса О.М) в адміністративній справі №160/32735/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому із урахуванням уточнень просила:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку та не виплати їй грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням за період з 01 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р. включно, із застосуванням для їх обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. (у розмірі 2102,00 грн.), на 01 січня 2021 р. (у розмірі 2270,00 грн.), на 01 січня 2022 р. (у розмірі 2481,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 та із урахуванням раніше виплачених сум та не виготовлення і не надання їй оновленого грошового атестату (до 31 жовтня 2022 р.), довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення за період з листопада 2020 р. по жовтень 2022 р., із урахуванням здійсненого перерахунку її грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату їй грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням за період з 01 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р. включно, із застосуванням для їх обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р. (у розмірі 2102,00 грн.), на 01 січня 2021 р. (у розмірі 2270,00 грн.), на 01 січня 2022 р. (у розмірі 2481,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 та із урахуванням раніше виплачених сум та не виготовлення і не надання їй оновленого грошового атестату (до 31 жовтня 2022 р.), довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення за період з листопада 2020 р. по жовтень 2022 р., із урахуванням здійсненого перерахунку її грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідачем неправомірно розраховано грошове забезпечення позивачки із прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням за період з 29 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р. включно, із застосуванням для їх обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня р. (у розмірі 2102 грн.), на 01 січня 2021 р. (у розмірі 2270 грн.), на 01 січня 2022 р. (у розмірі 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 та із урахуванням раніше виплачених сум та не виготовлення і не надання ОСОБА_1 оновленого грошового атестату, довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення із урахуванням здійсненого перерахунку її грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням, за період з 29 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р. включно, із застосуванням для їх обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р. (у розмірі 2102 грн.), на 01 січня 2021 р. (у розмірі 2270 грн.), на 01 січня 2022 р. (у розмірі 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704, із урахуванням раніше виплачених сум та виготовити і надати ОСОБА_1 оновлений грошовий атестат, довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення із урахуванням здійсненого перерахунку її грошового забезпечення та інших виплат, складовою яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що з 19 липня 2022 р. строк звернення до суду про стягнення заробітної плати обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до п.1глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтею 233 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин скасовано. Позивачка звернулася до суду 11 грудня 2024 р. По суті спору вказано, що відсутні підстави для застосування у формулі обрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 . 31 серпня 2024 р. ОСОБА_1 звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо отримання в повному обсязі грошового забезпечення у період з 01 січня 2020 р. по 31 жовтня 2022 р. включно. 28 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 отримала лист відповідача від 22 жовтня 2024 р. № 6829 в якому зазначено, що вона не проходить службу, тому відсутні підстави для перерахунку їй грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29 січня 2020 р. - дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція п. 4 Постанови №704, яка передбачає обрахунок розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 р. № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, які набули чинності з 19 липня 2022 р. Нова редакція вказаної статті більше не передбачає звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 р. у справі №460/21394/23 вказано, що правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 р., підлягають правовому регулюванню згідно із положеннями статті 233 КЗпП України (у попередній редакції), а у період з 19 липня 2022 р. підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX).

До суду ОСОБА_1 звернувся 11 грудня 2024 р., заявивши позовні вимоги за період з 01 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р.

Тобто, до вказаних правовідносин має бути застосована редакція статті 233 КЗпП України, що діяла до 19 липня 2022 р.

По суті спору слід зазначити наступне.

01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня

2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 дійшов таких висновків:

- з 01 січня 2020 р. положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з цією постановою, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки були також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31 серпня 2022 р. у справі № 120/8603/21-а, від 12 вересня 2022 р. у справі № 500/1813/21, від 22 вересня 2022 р. у справі № 500/3840/21, від 16 листопада 2022 р. у справі № 120/648/22-а, від 22 березня 2023 р. у справі № 340/10333/21, від 06 лютого 2023р. у справі № 160/2775/22, від 19 вересня 2023 р. у справі № 160/15756/21.

Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2024 р. у справі №580/8908/23 зазначив, що не може бути застосовано до даних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів.

Викладене свідчить, про вірно зроблений судом першої інстанції висновок в частині наявності у відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачці грошове забезпечення за період з 29 січня 2020 р. по 18 липня 2022 р., виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 р. в адміністративній справі №160/32735/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 листопада 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш