Справа № 380/17054/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 рокусправа № 380/17054/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач) до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (відповідач) із вимогами:

- визнати протиправними дії Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у продовженні ОСОБА_1 з 01.08.2025 статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни» та видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради продовжити ОСОБА_1 з 01.08.2025 статус «особи з інвалідністю внаслідок війни» та видати відповідне посвідчення.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.08.2004 по 06.11.2015, та службу в поліції з 07.11.2015 по 23.07.2021. Повідомив, що рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.07.2025 року № 97/25/4276/Р, виданим КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» (встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, одержаної під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції. Листом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 13.08.2025 № позивачу відмовлено у задоволенні звернення позивача ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та продовження терміну дії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Позивач стверджує, що на нього поширюються вимоги п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що травма ОСОБА_1 , яка зумовила встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язана з виконанням службових обов`язків, оскільки мала місце під час виконання позивачем службових обов`язків. Тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 25.08.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 04.09.2025 відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідач на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що 29.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Сихівського відділу соціального захисту із заявою про надання статусу особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення. До заяви позивач долучив витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 97/25/4276/В від 29.07.2025, згідно з якою ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, поранення (контузії, травми, каліцтва) захворювання або інші ушкодження здоров`я, одержані під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції. Вказав, що підстави для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та продовження посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни визначені п. 2 частини 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Мотивами відмови Сихівського відділу соціального захисту було те, що ОСОБА_1 став особою з інвалідністю внаслідок травми, одержаної у 2017 році, що підтверджується копією свідоцтва про хворобу №637 від 30.06.2021 в якому зазначено, що це наслідок ЗЧМТ (03.10.2017), струсу головного мозку та пов`язане з проходженням служби в поліції, а у п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» передбачено, що осіб з інвалідністю внаслідок війни належать виключено особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань. Повідомив, що Національна поліція не входить до структури органів Міністерства внутрішніх справ України, а також не є іншим військовим формуванням. ОСОБА_1 у період із 2004 до 06.11.2015 р. проходив службу в МВС; з 07.11.2015 позивач проходив службу в Національній поліції України. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем травми безпосередньо внаслідок виконання бойових завдань по захисту Батьківщини, перебуваючи на фронті чи в районі проведення воєнних дій. Вважає, що встановлення медичною комісією групи інвалідності з формулюванням "травма пов`язана з виконанням службових обов`язків", не є безперечною підставою для надання позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки такий статус може бути визначений тільки відповідно до вимог закону. Крім того зазначив, що 07.07.2023 позивачу було видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, тобто визнано за ним вказаний статус. Проте вказані обставини не свідчать про обов`язок Сихівського відділу соціального захисту знов видати вказане посвідчення, тобто визнати позивача особою з інвалідністю внаслідок війни. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.08.2004 по 06.11.2015, та службу в поліції з 07.11.2015 по 23.07.2021.

03.10.2017 року позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого ОВС УКР ГУНП у Львівській області, зі спеціальним званням «капітан поліції», отримав тілесні ушкодження в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку (Форма Н-5*) від 17.01.2019 комісії, призначеної наказом начальника ГУНП у Львівській області № 4134 від 07.12.2018 та Актом №22-2019 про нещасний випадок (у тому числі поранення) (Форма Н-1*), затвердженим начальника ГУНП у Львівській області від 22.01.2019 встановлено обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: 20 листопада 2018 року із рапортом про проведення розслідування випадку отриманого травмування згідно вимог наказу МВС України № l346 звернувся майор поліції начальник відділу кримінального аналізу ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 .

Службовим розслідуванням встановлено, 03 жовтня 2017 року до Миколаївського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з травматологічного пункту № 2, м. Львова надійшло повідомлення про те, що за медичною допомогою звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП у Львівській області, капітан поліції, службу в ОВС України проходив з 16.08.2004, в займаній посаді перебуває з 21.08.2017, освіта вища, з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Крововилив повік лівого ока. Забій м`яких тканин потиличної ділянки» (ЄО Миколаївського ВП від 03.10.2017 №№ 4601, 4602).

У процесі проведення службового розслідування установлено, що вищевказані тілесні ушкодження отримано 03.10.2017 під час виконання доручення слідчого СУ ГУНП, у кримінальному провадженні №0003197 від 15.07.2016, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, під час затримання правопорушників за скоєння незаконного заволодіння транспортними засобами в с.Розвадів, Миколаївського району, а саме громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

22.06.2017 за даним фактом СВ Сихівського ВП розпочато кримінальне провадження №0000772 за ч. 2 ст. 345 КК України. В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003197, 03.10.2017 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.

Службовим розслідуванням встановлено, що тілесні ушкодження отримані, старшим оперуповноваженим ОВС УКР ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 03.10.2017 слід кваліфікувати як такі, що отримані в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Довідкою ГУНП у Львівській області від 04.02.2020 № 60/112/01/13-2020 встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 в період з 07.10.2019 по 10.12.2019 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 16 березня 2020 року Головним управлінням Національної поліції у Львівській області.

Свідоцтвом про хворобу №637 від 30 червня 2021 року, виданим Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» відносно позивача ОСОБА_1 встановлено діагноз і постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Наслідки ЗЧМТ (03.10.2017р.), струсу головного мозку, крововиливу повік лівого ока та забою м`яких тканин потиличної ділянки у вигляді післятравматичного церебрального арахноїдиту з синдромом внутрішньочерепної гіпертензії, стійкою цефалгією, вестибулоатактичним синдромом, ліквородинамічними кризами, вегетосудинною нестійкістю та помірним порушенням статики, координації, ходи та ліквородинаміки. Ангіопатія сітківки обох очей. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Складний короткозорий астигматизм обох очей з гостротою зору 0,9/0,4 з корекцією до 1,0/1,0. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: на основі статті 75-б; 31-в графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Наказ МВС України №285 від 03 квітня 2017 року Непридатний до служби в поліції.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України «По особовому складу» від 12.07.2021 року № 228 о/с звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0062987), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань у Львівській області, з 23 липня 2021 року, за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №740938 від 27.07.2023, виданою Обласною МСЕК №3 КЗЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Дата чергового перегляду 12.07.2025 року.

27.07.2023 року Сихівським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видано позивачу ОСОБА_1 посвідчення серії НОМЕР_2 про те, що пред`явник цього посвідчення є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Посвідчення дійсне до 01 серпня 2025 року.

Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.07.2025 року № 97/25/4276/Р, виданим КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, одержаної під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

У відповідь на звернення позивача ОСОБА_1 щодо встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та продовження терміну дії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, листом від 13.08.2025 № Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повідомлено позивача про відсутність підстав для встановлення поліцейським статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 2 та пункту 1 статті 7 Закону.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови у продовженні ОСОБА_1 з 01.08.2025 статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни» та видачі відповідного посвідчення, тому звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктом 2 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XIІ встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

З аналізу наведеної норми слідує, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема особи з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ України, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків.

Тобто, для встановлення наявності у позивача права на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни за пунктом 2 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII необхідно з`ясувати наявність двох умов: 1) належність позивача до числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ України, 2) встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.

Згідно частини 2 статті 5 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу до старшого сержантського і старшинського складу відносяться старший сержант, головний сержант та штаб-сержант, головний старшина, головний корабельний старшина, штаб-старшина.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.08.2004 по 06.11.2015, та службу в поліції з 07.11.2015 по 23.07.2021.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України «По особовому складу» від 12.07.2021 року № 228 о/с звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0062987), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань у Львівській області, з 23 липня 2021 року, за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Свідоцтвом про хворобу №637 від 30 червня 2021 року, виданим Медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» відносно позивача ОСОБА_1 встановлено діагноз і постанову медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Наслідки ЗЧМТ (03.10.2017р.), струсу головного мозку, крововиливу повік лівого ока та забою м`яких тканин потиличної ділянки у вигляді післятравматичного церебрального арахноїдиту з синдромом внутрішньочерепної гіпертензії, стійкою цефалгією, вестибулоатактичним синдромом, ліквородинамічними кризами, вегетосудинною нестійкістю та помірним порушенням статики, координації, ходи та ліквородинаміки. Ангіопатія сітківки обох очей. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Складний короткозорий астигматизм обох очей з гостротою зору 0,9/0,4 з корекцією до 1,0/1,0. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Постанова медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби: на основі статті 75-б; 31-в графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції Наказ МВС України №285 від 03 квітня 2017 року Непридатний до служби в поліції.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №740938 від 27.07.2023, виданою Обласною МСЕК №3 КЗЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Дата чергового перегляду 12.07.2025 року.

Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.07.2025 року № 97/25/4276/Р, виданим КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, одержаної під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

На момент нещасного випадку позивач мав спеціальне звання капітан поліції, що підтверджується, зокрема Актом про нещасний випадок (Форма Н-1*) від 22.01.2019 № 22-2019, затвердженим Начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу В.В. Середою.

Вказаними документами підтверджено, що травма ОСОБА_1 , яка зумовила встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язана з виконанням службових обов`язків, оскільки мала місце під час виконання позивачем службових обов`язків, як особою, яка належала до кола осіб офіцерського складу поліції.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" (далі Постанова № 1317), медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Згідно з пунктом 12 Постанови № 1317, причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Пунктом 26 Постанови № 1317 передбачено, що особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Вказаним пунктом Постанови № 1317 передбачено, що причинами інвалідності, крім іншого, є: захворювання: - отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 12.07.2023 до 12.07.2025, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням ним службових обов`язків.

Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.07.2025 року № 97/25/4276/Р, виданим КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» встановлено позивачу ОСОБА_1 третю групу інвалідності, повторно, внаслідок травми, одержаної під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

Таким чином, наведеними документами підтверджується факт встановлення позивачу інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час виконання ним службових обов`язків в органах внутрішніх справ (поліції).

Враховуючи встановлені судом обставини щодо належності позивача до числа осіб начальницького і рядового складу Міністерства органів внутрішніх справ України, а також факту встановлення позивачу інвалідності, внаслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни за п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 27.07.2023 Сихівським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради позивачу було видано посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого позивач набув статусу ветерана війни як інвалід війни ІІІ групи, яке було дійсне до 01.08.2025, тобто на період встановлення первинної інвалідності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у продовженні строку дії посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни є необґрунтованою й такою, що порушує право позивача на одержання вказаного статусу та пов`язаного з ним соціального захисту.

У свою чергу суд зазначає, що дискреційними повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог суд дійшов висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде визнання протиправними дій відповідача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у продовженні позивачу з 01.08.2025 статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни» та про зобов`язання відповідача продовжити позивачу з 01.08.2025 статус «особи з інвалідністю внаслідок війни» та видати відповідне посвідчення.

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у продовженні ОСОБА_1 з 01.08.2025 статусу «особи з інвалідністю внаслідок війни».

Зобов`язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради () продовжити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.08.2025 статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради () 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.