Справа № 600/4612/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4612/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №2091 від 15.09.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваний наказ є безпідставним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, як незаконний з наступних підстав.

Наголошував на тому, що відповідачем порушено порядок складання акту службового розслідування, зокрема позивачеві не було надано для ознайомлення матеріали службового розслідування, що позбавило останнього можливості надати детальні пояснення щодо обставин, які склалися. Так, звертав увагу суду на те, що автомобіль повернутий позивачем, 11.08.2024 року сержанту ОСОБА_2 , командиру взводу зв`язку 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується останнім, в своїх поясненнях. Автомобіль був прийнятий без зауважень. Технічний огляд автомобіля було проведено 05.09.2024 року. З 11.08.2024 року по даний час позивач немає доступу до авто.

Крім того, позивач вважає, що порушено порядок визначення розміру завданої шкоди, зокрема в матеріалах справи відсутній акт оцінки нанесених збитків.

Також позивач вважає, що під час прийняття спірного наказу відповідачем порушений встановлений порядок притягнення до матеріальної відповідальності.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2024 № 2091 відповідно до частини 1 статті 3, пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі підполковника ОСОБА_1 , командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 74 645, 55 грн.

Відповідач вважає, що вищевказаний наказ повністю відповідає вимогам законодавства, а тому вимоги позивача про його скасування не підлягають задоволенню.

Водночас, звертав увагу суду на те, що доводи позивача щодо не надання йому можливості ознайомлення зі службовим розслідуванням, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах службового розслідування є наявні пояснення підполковника ОСОБА_1 , які він неодноразово надавав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалою суду витребувано від Військової частини НОМЕР_1 матеріали службового розслідування, які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2024 року № 140 позивача призначено командиром стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

2. Наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2024 № 2091 відповідно до частини 1 статті 3, пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі підполковника ОСОБА_1 , командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 74 645, 55 грн.

2.Судом дослідженні матеріали службового розслідування щодо причин і умов пошкодження автомобіля Рено Дастер військовий № НОМЕР_3 , про що зазначено у рапорті капітана ОСОБА_3 від 31.09.2024 року, а також щодо встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною пошкодження.

3. Згідно довідки - розрахунку, про вартісну оцінку шкоди завданої державі внаслідок пошкодження автомобіля Рено Дастер, завдана шкода становить: 74645,55 грн.

4. Судом також дослідженні письмові пояснення позивача, які надавались в межах розслідування.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Звертаючись до суду аргументи позивача фактично зводились до того, що під час прийняття спірного відповідачем порушено порядок складання акту службового розслідування, зокрема позивачеві не було надано для ознайомлення матеріали службового розслідування, що позбавило останнього можливості надати детальні пояснення щодо обставин, які склалися.

Крім того позивач вважає, що порушено порядок визначення розміру завданої шкоди, що також на думку останнього свідчить, про протиправність спірного наказу.

2. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статуту) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Також, відповідно до вимог ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Крім того, статтею 101 Статуту Командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Командир батальйону (корабля 3 рангу) підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником усього особового складу батальйону (корабля).

Відповідно до ст. 102 Статуту командир батальйону (корабля 3 рангу) зобов`язаний: підтримувати особовий склад батальйону (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності; керувати розробленням і виконанням плану бойової підготовки батальйону (корабля); організовувати й керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону (корабля), проводити заняття зі штабом, військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), а також навчання й заняття з підрозділами батальйону (корабля); знати тактику дій батальйону в різних видах бою, управляти підрозділами під час навчання і в бою; знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд його озброєння, боєприпасів та технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля); постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку; з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю; виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, бережливого ставлення до озброєння, бойової та іншої техніки і майна, піклуватися про підлеглих, періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці; дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення; здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського (старшинського) складу, кандидатів для вступу до вищих військових навчальних закладів; перевіряти відповідність кандидатів для призначення на вакантні посади рядового, сержантського (старшинського) складу визначеним вимогам до таких посад; виховувати у військових колективах відвертість, взаємну довіру та повагу; щомісяця підбивати підсумки стану бойової підготовки, військової дисципліни, внутрішнього порядку, озброєння і техніки; стежити за утриманням і правильною експлуатацією будинків і приміщень, відведених для батальйону, за чистотою території, закріпленої за батальйоном, у тому числі ділянки території парку (на кораблі - оглядати жилі та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля), а також проведенням заходів пожежної безпеки; здійснювати заходи щодо запобігання катастрофам, аваріям, поломкам озброєння і техніки (забезпечення живучості корабля й безпеки його плавання), а також вимагати додержання заходів безпеки під час роботи з озброєнням, боєприпасами, бойовою та іншою технікою, проведення занять, стрільб, навчань і робіт; підтримувати внутрішній порядок, організовувати охорону розташування батальйону (охорону корабля), перевіряти несення вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб особовим складом батальйону (корабля); керувати господарством батальйону (корабля).

Згідно ст.ст. 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

3. Закон України від 03.10.2019 № 160-IX "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (далі Закон № 160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

4. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Судом встановлено в ході розгляду справи, а також підтверджується матеріалами службового розслідування, що автомобіль RENAULT DUSTER військовий номер НОМЕР_3 , отримав пошкодження внаслідок порушення правил його експлуатації, а саме в результаті неналежного ставлення до військового майна та порушення статей 11, 16,102 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України підполковником ОСОБА_1 , командиром 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2024 № 2091, відповідно до частини 1 статті 3, пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі підполковника ОСОБА_1 , командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму 74 645, 55 грн.

5. Водночас, суд відхиляє доводи позивача з приводу не надання йому можливості ознайомлення зі службовим розслідуванням, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення не відповідають дійсності, як необґрунтовані, оскільки в матеріалах службового розслідування наявні письмові пояснення підполковника ОСОБА_1 .

6. Крім того, суд відхиляє аргументи позивача про те, що відсутній акт оцінки нанесених збитків, як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах службового розслідування наявна довідка - розрахунок про вартісну оцінку шкоди завданої державі, в наслідок пошкодження автомобіля RENAULT DUSTER.

7. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, слід дійти висновку про те, що вина позивача в даному випадку виражається у формі недбалості, а причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є неналежне виконання службових обов`язків позивачем, порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині використання та збереження матеріальних засобів.

Відповідно до вимог ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Приписами ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Приписами ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди зокрема в разі виявлення пошкодження.

На підставі вказаного, суд вважає, що оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

8. У контексті оцінки доводів учасників справи, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

9. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на вимоги норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. З огляду на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, судом не вирішується питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити. повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Суддя О.В. Боднарюк