Справа № 200/8011/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року справа №200/8011/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 р. у справі № 200/8011/24 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дії щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку щомісячного грошового забезпечення, та інших додаткових виплат на виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі ГУДСНС, відповідач), в якому просила:

Визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України в Донецькій області зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, та інших додаткових виплат на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №200/5653/23.

Стягнути з Головного управління ДСНС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману частину грошового забезпечення в розмірі 183755,51 грн без утримання розмірів податків та зборів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено, а саме суд:

Визнав протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо зменшення відсоткового розміру премії позивачу під час здійснення перерахунку грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 12 травня 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі №200/5653/23.

Зобов`язав Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А; ) здійснити перерахунок та виплату позивачу (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 12 травня 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/5653/23 із нарахуванням премії у відсотковому розмірі, яку фактично встановлено позивачу під час проходження служби за відповідний період.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скаржник посилається на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 200/5653/23 Головним управлінням було виплачено позивачу 699,88 грн., платіжна інструкція міститься в матеріалах справи.

Позивач проходила службу цивільного захисту. Відповідно до Кодексу цивільного захисту та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593, постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017, керівник має незаперечне право преміювання осіб рядового і начальницького складу, що в свою чергу говорить нам про те, що встановлення відсоткового розміру премії виключні повноваження керівника і він має право на власний розсуд визначати розмір премії.

Щодо преміювання, скаржник посилається на положення Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція № 623), з урахуванням якої, премія є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У той же час, визначення відсоткового розміру премії у певний час має тимчасовий характер та може бути розраховано лише на спеціальне коло суб`єктів.

Таким чином, до розміру грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу ДСНС включалась надбавка за особливості проходження служби до 50% та премія не менше 10%.

При цьому виплата надбавки за особливості проходження служби у розмірі до 50% посадового окладу є правом, а не обов`язком керівника та залежить від складності, важливості, інтенсивності та умов служби, а преміювання відповідно до особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління.

Тобто, виплата вказаних надбавки та премії залежить від результатів служби діючого службовця ДСНС.

Скаржник зазначає, що встановлення розмірів вказаної надбавки та премії виключне повноваження керівника органу державної влади, рішення по справі № 200/5653/23 виконано Головним управлінням добросовісно, твердження суду щодо того, що спірними діями Головним управлінням був зменшений розмір вже виплаченої премії позивачу у період, коли вона припинила правовідносини служби у відповідача та за відсутності його попередження та погодження, воно погіршує умови оплати вже виконаної ним роботи, не відповідає дійсності, оскільки, навіть при зменшенні розмірів надбавки та премії, - становище позивача фактично покращено, тому що на її рахунок перераховано 699,88 грн.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_2 , що видане 05 липня 2019 року Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі №200/5653/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме судом:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Донецькій області стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших додаткових виплат за періоди з 29.01.2020 по 12.05.2023 із застосуванням розрахункової величини при розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Донецькій області нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення та інші додаткові виплати за період з 29.01.2020 по 12.05.2023 із застосуванням розрахункової величини для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Донецькій області стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2019-2023 роки.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Донецькій області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2019-2023 роки.

Рішення суду у справі № 200/5653/23 набрало законної сили 05 березня 2024 року.

Згідно платіжної інструкції № 136 вiд 26.03.2024 ГУ ДСНС України у Донецькiй областi позивачу виплачено 699,88 грн (призначення платежу: перерахунок грошового забезпечення згідно рiшення Донецького окружного адміністративного суду вiд 01.02.2024 №200/5653/23 ОСОБА_1 ).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 200/6808/24 позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (85000, Покровський р-н, Донецька обл., місто Добропілля, вулиця Першотравнева, будинок, 54а, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (40003, Сумська обл., місто Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, будинок, 28, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Судом визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду питання про закінчення виконавчого провадження № 74596502 згідно пункту 9 частини 1 статті 39 та частини 9 статті 27 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області № 50 01-3113/50 03 від 23.04.2024 про закриття виконавчого провадження від 02.04.2024 №74596502 та № 50 01-6411/50 03 від 30.07.2024 про закінчення виконавчого провадження №74596502.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду у справі № 200/6808/24 набрало законної сили 31 жовтня 2024 року.

Матеріали справи містять витяги з наказів про щомісячне преміювання ОСОБА_1 за період її служби, зокрема за період з 29.01.2020 по 12.05.2023.

Згідно з розрахунком розміру грошового забезпечення на виконання рішення суду від 01 лютого 2024 року у справі № 200/5653/23 ОСОБА_1 судом встановлено що з 29 січня по грудень 2020 року розмір премії позивача складав 203%, а ні як вказано у розрахунку відповідачем 130%; з січня по березень 2023 року складав 236%, а ні як вказано 128%; з квітня по червень 2021 року складав 233%, а ні як вказано 126%; з липня по вересень 2021 року складав 229%, а ні як вказано 123%; в жовтні 2021 року складав 229%, а ні як вказано 134%; з листопада по грудень 2021 року 229%, а ні як вказано 123%; в січні 2022 року 229%, а ні як вказано 90%; з лютого по квітень 2022 року 275%, а ні як вказано 123%; в травні 2022 року 267%, а ні як вказано 117%; в червні 2022 року 263%, а ні як вказано 115%; в липні 2022 року 262%, а ні як вказано 114%; в серпні 2022 року 255%, а ні як вказано 109%; у вересні листопаді 2022 року складав 255%, а ні як вказано 109%; у грудні 2022 року 253%, а ні як вказано 108%; у січні 2023 року складав 306%, а ні як вказано 117%, з лютого по 12 травня 2023 року складав 430%, а ні як вказано 195%.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно статті 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків.

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 129 Кодексу цивільного захисту України, особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту мають право на такі види відпусток: 1) щорічна основна відпустка; 2) додаткова відпустка у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка; 4) інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 5) соціальні відпустки: а) у зв`язку з вагітністю та пологами; б) по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 6) відпустка для лікування у зв`язку з хворобою; 7) відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин.

Згідно статті 115 Кодексу цивільного захисту України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону № 108/95-ВР, норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною 1 цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

За пунктом 153 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 року № 593, у разі звільнення із служби осіб рядового і начальницького складу до закінчення календарного року, за який такі особи використали щорічну основну відпустку, крім осіб, які звільняються із служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штату чи проведенням організаційних заходів, на підставі наказу керівника (начальника) органу та підрозділу цивільного захисту проводиться відрахування з грошового забезпечення за дні відпустки, використані в рахунок тієї частини календарного року, що залишилася після звільнення відповідних осіб рядового і начальницького складу.

Кабінет Міністрів України Постановою № 704 затвердив, серед іншого, схему тарифних коефіцієнтів за посадами курсантів вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти, закладів вищої освіти Міністерства фінансів, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, ліцеїстів військових ліцеїв, військово-морських ліцеїв, ліцеїв-інтернатів, ліцеїв цивільного захисту, ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою та ліцеїв з військово-спортивною підготовкою з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, згідно з додатком 13.

Пунктом 2 Постанови №704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника; надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення;

3) надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення

Отже, законодавство передбачає, що встановлення відсоткового значення додаткових складових грошового забезпечення є повноваженням відповідача.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 20 липня 2018 року № 623 відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення умов та розмірів виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту . затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу (п.1).

За п. 2, 3, 5 Розділу І Інструкції, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління (підрозділу) на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з п.10, 12, 13 Розділу І Інструкції, виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється щомісяця у період із 20 по 25 число.

У той самий строк виплачується грошове забезпечення за перерахунками у зв`язку із присвоєнням чергового спеціального звання, призначенням на іншу посаду, зміною розміру відсотка надбавки за вислугу років тощо.

Грошове забезпечення, виплачене за правилами і нормами, що діяли в момент виплати, поверненню не підлягає, якщо право на нього особами рядового і начальницького складу повністю або частково надалі втрачено.

Грошове забезпечення, що належить особам рядового і начальницького складу і своєчасно їм не виплачено або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, упродовж якого особи рядового і начальницького складу мали право на нього.

Заяви та скарги осіб рядового і начальницького складу щодо грошового забезпечення беруть на облік і розглядають в установленому чинним законодавством порядку.

Згідно із ч. 1 розділу ХVІ Інструкції №623, керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів. Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого органом управління (підрозділу) з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів), з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління (підрозділів).

За положенням п.2,3 розділу ХVІ Інструкції керівник органу управління (підрозділу) має право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або зменшувати її розмір за грубі дисциплінарні проступки та порушення службової дисципліни, передбачені статтями 58, 59 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту.

Особи рядового і начальницького складу позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом керівника органу управління (підрозділу) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим особам рядового і начальницького складу. У рапортах із клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково), поданих у кінці кожного місяця, рапортах безпосередніх керівників із клопотанням про виплату премії (позбавлення повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставами для цього.

Відповідно до п.5 розділу ХVІ Інструкції, премія в місяці звільнення зі служби не виплачується особам рядового і начальницького складу:

які звільняються зі служби за невиконання ними умов контракту та у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (з місяця, у якому надійшов витяг із наказу про звільнення);

у разі допущення в органі управління (підрозділі) подій, пов`язаних із загибеллю людей із вини осіб рядового і начальницького складу під час виконання ними службових обов`язків, чи скоєння злочинів - керівнику та іншим посадовим особам, які не вживали заходів для запобігання подіям і злочинам.

Згідно із ч. 1 розділу V Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Отже, законодавством передбачено, що розміри премії та інших виплат встановлюються за рішенням керівника, виплата премії здійснюється щомісяця на підставі наказу. При цьому, особа може бути позбавлена премії або її розмір зменшено у передбачених законодавством випадках.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу зменшено відсоток премії в наслідок виконання відповідачем рішення суду, що підтверджується довідкою та грошовим атестатом, які складено відповідачем.

У своїх поясненнях відповідач зазначає, що здійснення перерахунку виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, встановлення відсоткового значення додаткових складових грошового забезпечення, є повноваженням відповідача. Преміювання та виплата інших додаткових складових є правом відповідача, а визначення відсоткового їх значення входить в його дискреційних повноваженнях.

Колегія суддів зазначає, що вказані твердження відповідача для зменшення розміру належної позивачу премії, не є законодавчо передбаченими підставами. Також, відповідачем не надано доказів існування на час зменшення розміру премії законодавчо передбачених підстав для вчинення таких дій.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зменшення змінної частини винагороди, не повідомлене працівнику заздалегідь, свідчить про штучний характер такого зниження, що порушує принцип призначення преміювання та виплати надбавки за особливості проходження служби саме за ті умови і результати роботи, що були враховані під час їх виплати працівнику (перегляд оцінки виконаної роботи).

Преміювання та виплата інших додаткових складових дійсно є правом роботодавця, а визначення відсоткового їх значення віднесено до його дискреційних повноважень. Проте, якщо вони вчинені після припинення трудових (службових) правовідносин, перегляд їх розміру в бік зменшення має ознаки порушення принципу справедливості та безпідставного вручання в право особи на мирне володіння своїм майном.

Встановлені обставини свідчать, що спірне рішення прийняте без участі та позиції позивача щодо перегляду вже виплачених йому сум коштів заробітної плати, а мотиви відповідача щодо їх перегляду не стосуються перегляду виконаної позивачем роботи (службових обов`язків), її результатів, а виключно для штучного обчислення розміру оплати внаслідок необхідності приведення у відповідність до закону (для виконання рішення судів) розрахункової величини його посадового окладу, що безумовно, впливає на обчислення інших, вже виплачених додаткових складових грошового забезпечення.

Законодавство України встановлює заборону приймати рішення з оплати праці, що погіршує умови, встановлені законодавством.

Зміна відсоткового значення премії позивача має протиправний характер, оскільки в результаті щомісячна сума коштів до виплати стала меншою фактично отриманої позивачем, що свідчить про необґрунтоване втручання відповідача у його право на мирне володіння своїм майном (коштами).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, зменшивши позивачу відсотковий розмір премії, не дотримався вимог законодавства, що призвело до погіршення умов вже оплаченої служби позивача, встановлених законодавством, а саме зменшення розміру грошового забезпечення позивача за виконувану ним роботу при відсутності змін до оцінки його досягнень за виконану роботу для преміювання.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 р. у справі № 200/8011/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар