Справа № 420/30149/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 листопада 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Кологрива Ю.А.,

за участю

представника позивача Таболіна О.С.,

представниці позивача Мироненко К.Б.,

представниці відповідача Кальницької М.І.,

представниці третьої особи Гудими Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву Калинівської селищної ради Херсонської області про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом Калинівської селищної ради Херсонської області до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

04.09.2025 року позивач звернувся з позовом до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області, про визнання протиправною та скасування вимог Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про усунення виявлених порушень.

17.11.2025 року надійшла заява від представника позивача про забезпечення доказів, у якій позивач зазначив, що є підстави вважати, що через погіршення безпекової ситуації житлові будинки в селі Бобровий Кут, де здійснювалися поточні ремонтні роботи, можуть бути повторно пошкоджені, а отже засоби доказування можуть бути повністю або частково втрачені, а проведення будь-яких будівельно-технічних експертиз буде унеможливлено.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, оцінивши підстави даної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

За приписами ч. 5 ст. 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів заявником зазначено, що докази, а саме житлові будинки, реконструкцію яких здійснено позивачем, можуть бути знищені чи пошкоджені внаслідок бойових дій, що унеможливить проведення технічної експертизи.

Суд вважає, що такі обґрунтування не є достатніми для вжиття заходів забезпечення доказів, шляхом призначення експертизи, оскільки є припущенням позивача і не є достатнім для вжиття таких заходів.

В контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Суд зазначає, що подана заявником заява про забезпечення доказів не містить чітких посилань на ризики чи загрози того, що докази про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення доказів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 114-117,243,248,294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвали:

У задоволенні заяви про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Ф. Попов