Справа № 340/4253/25
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4253/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська область) до Приютівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж орнітологічного заказника місцевого значення "Урочище Грабовате", закріплення їх в натурі /на місцевості/ та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку;

- зобов`язати відповідача, відповідно до вимог чинного законодавства України, забезпечити проведення робіт з винесення меж орнітологічного заказника місцевого значення "Урочище Грабовате", закріплення їх в натурі /на місцевості/ та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час вказаний об`єкт природно-заповідного фонду залишився без охорони та належного захисту з боку визначеної охоронним зобов`язанням особи. Зважаючи, що такий об`єкт знаходиться на землях комунальної власності відповідача та перебуває у її віданні, саме відповідач має здійснювати охоронні заходи щодо вказаного об`єкта природно-заповідного фонду з метою його збереження.

Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.143-146).

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Андріївської сільської ради №167 від 12.10.2010 "Про створення орнітологічного заказника загальнодержавного значення "Урочище Грабовате", надано згоду на створення орнітологічного заказника загальнодержавного значення "Урочище Грабовате" на площі 250 га, який знаходиться неподалік с. Мала Березівка Андріївської сільської ради (а.с.52).

Рішенням Кіровоградської обласної ради від 15.02.213 за №443 "Про оголошення територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення», вирішено оголосити території, в тому числі "Урочища Грабовате" такими, що належить до природно заповідного фонду місцевого значення (а.с.53-56).

Міністерством охорони навколишнього природного середовища України вказаний орнітологічний заказник з метою забезпечення режиму, охорони та збереження передано під охорону землекористувачу Олександрійській районній державній адміністрації, про що складено охоронне зобов`язання від 20.02.2013 №Мзо 37-564 (а.с.61).

На виконання розпорядження голови ОДА від 30.07.2023 за №733-р "Про затвердження Положення про орнітологічний заказник місцевого значення "Урочище Грабовате", Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації направив на адресу відповідача примірники охоронних зобов`язань щодо передачі під охорону території орнітологічного заказника місцевого значення (а.с.64).

Судом встановлено, що Приютівська селищна рада не прийняла охоронне зобов`язання № МЗо 37-564 від 13 липня 2023 року видане Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації та повернула його, з підстав:

- відсуне фактичне місцезнаходження орнітологічний заказник місцевого значення "Урочище Грабовате";

- на запропонованих картографічних матеріалах (біля села Андріївка) даний заказник розміщено на земельних ділянках сільськогосподарського призначення приватної форми власності, де Приютівська селищна рада а ні є власником, а ні є землекористувачем.

Прокурор зазначив про невжиттям відповідачем заходів щодо проведення робіт з винесення меж в натурі орнітологічного заказника місцевого значення "Урочища Грабовате" та закріплення їх в натурі (на місцевості) фактично унеможливить збереження території відповідного об`єкту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" (далі за текстом - Закон № 2456-XII) до природно-заповідного фонду України належать, зокрема заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, які залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 7 Закону № 2456-XII, землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 25 Закону № 2456-XII заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Статтею ст. 26 Закону № 2456-XII визначено, що на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 39 Закону № 2456-XII для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

Разом з цим, ст. 60 Закону № 2456-XII визначає, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Охорона територій та об`єктів природно заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків. Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Таким чином, зі змісту вище зазначених норм законодавства вбачається, що для забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природно-заповідного фонду власники або користувачі такого об`єкту зобов`язані вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України "Про природно заповідний фонд України", зокрема вжити заходів для визначення та встановлення в натурі (на місцевості) меж територій природно-заповідного фонду.

Згідно зі статтею 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Згідно із ст. 45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Аналогічні положення містить стаття 7 Закону № 2456-XII, згідно з якою землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 8 Закону № 2456-XII збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування.

Згідно статті 12 Закону №2456-Х11 управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями.

Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Згідно статті 28 Закону №2456-Х11 власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Порядок фінансування заходів, пов`язаних з функціонуванням територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначений статтею 46 Закону, відповідно до якої витрати, пов`язані із забезпеченням режиму охорони і збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється за рахунок підприємств, установ, організацій, інших землевпорядників та землекористувачів, у віданні яких вони перебувають.

Стаття 53 Закону №2456-Х1 передбачає, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 60 Закону № 2456-XII передбачено, що охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

За змістом вказаних приписів у разі створення державної пам`ятки природи без вилучення земельної ділянки охорона її території покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вона перебуває відповідно до охоронного свідоцтва. Власники або користувачі земельних ділянок, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

У свою чергу, забезпечення режиму охорони та збереження державної пам`ятки природи здійснюється, зокрема, шляхом встановлення меж території державної пам`ятки природи в натурі відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Міністерством охорони навколишнього природного середовища України вказаний орнітологічний заказник з метою забезпечення режиму, охорони та збереження передано під охорону землекористувачу Олександрійській районній державній адміністрації, про що складено охоронне зобов`язання від 20.02.2013 №Мзо 37-564 (а.с.61).

На виконання розпорядження голови ОДА від 30.07.2023 за №733-р "Про затвердження Положення про орнітологічний заказник місцевого значення "Урочище Грабовате", Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації направив на адресу відповідача примірники охоронних зобов`язань щодо передачі під охорону території орнітологічного заказника місцевого значення (а.с.64).

Судом встановлено, що Приютівська селищна рада не прийняла охоронне зобов`язання №МЗо 37-564 від 13 липня 2023 року видане Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації та повернула його, з підстав:

- відсутнє фактичне місцезнаходження орнітологічний заказник місцевого значення "Урочище Грабовате";

- на запропонованих картографічних матеріалах (біля села Андріївка) даний заказник розміщено на земельних ділянках сільськогосподарського призначення приватної форми власності, де Приютівська селищна рада а ні є власником, а ні є землекористувачем.

Вказані твердження прокурором не спростовано.

За наведених обставин, матеріали справи не містять належних доказів, що, відповідно до зазначених вище охоронних зобов`язань, Приютівська селищна рада взяла на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника, чи що відповідач є землевласником у території орнітологічного заказника місцевого значення.

Суд зазначає, що законом, який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України "Про землеустрій" № 858-IV (далі за текстом - Закон № 858-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 858-IV проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Приписами частини 2 статті 25 Закону № 858-IV визначено види документації із землеустрою, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Розробниками документації із землеустрою є:

юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою;

фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими.

Стаття 29 Закону № 858-IV передбачає загальні вимоги до змісту документації із землеустрою.

Зокрема, документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації; документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником; документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються: підстава проведення землеустрою (у тому числі рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснюється розроблення документації із землеустрою).

Відповідно до ст. 47 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема, д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до п. 34 та п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997" № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Відповідно до Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, затв. наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.02.2013 р. за №65, охоронне зобов`язання підлягає переоформленню у разі зміни землекористувача /землевласника/ у межах території чи об`єкта природно-заповідного фонду.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградської обласної ради від 15.02.213 за №443 "Про оголошення територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення", вирішено оголосити території, в тому числі "Урочища Грабовате" такими, що належить до природно заповідного фонду місцевого значення (а.с.53-56).

Міністерством охорони навколишнього природного середовища України вказаний орнітологічний заказник з метою забезпечення режиму, охорони та збереження передано під охорону землекористувачу Олександрійській районній державній адміністрації, про що складено охоронне зобов`язання від 20.02.2013 №Мзо 37-564 (а.с.61).

На виконання розпорядження голови ОДА від 30.07.2023 за №733-р "Про затвердження Положення про орнітологічний заказник місцевого значення 2Урочище Грабовате", Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної військової адміністрації направив на адресу відповідача примірники охоронних зобов`язань щодо передачі під охорону території орнітологічного заказника місцевого значення (а.с.64).

Відповідно до розпорядження № 733-р від 30.06.2023 було затверджено Положення про орнітологічний заказник місцевого значення "Урочище Грабовате" та, відповідно до п. 3 вказаного Розпорядження, рекомендовано Приютівській селищній раді Олександрійського району забезпечити збереження та належну охорону природно заповідних територій (а.с.66-69).

Як встановлено судом та не спростовано прокурором, на даний час Приютівська селищна рада не переоформила охоронні зобов`язання з Департаментом екології, природних ресурсів та паливно-енергетичного комплексу Кіровоградської ОДА.

Матеріали позову не містять доказів встановлення обставин, тривалого не забезпечення відповідачем проведення робіт з винесення меж орнітологічного заказника місцевого значення "Урочище Грабовате" та того, що ці обставини було встановлено органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

За змістом частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на судовий захист передбачає можливість суб`єкта права чи охоронюваного законом інтересу звернутися до суду за захистом цього права чи інтересу у разі їх порушення або оскарження.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що при розгляді справи судом не було встановлено.

Отже, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено, що саме відповідачем протягом тривалого часу не забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині незабезпечення проведення робіт з винесення меж орнітологічного заказника місцевого значення "Урочище Грабовате", закріплення їх в натурі /на місцевості/ та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 243, 245, 246, 255, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, який діє в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного текст

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО