Справа № 420/8933/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8933/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДМС в Одеській області () в особі Подільського відділу Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови мені, ОСОБА_2 , у проведенні обміну (видачі) у зв`язку із його непридатністю для користування паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області () в особі Подільського відділу Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати (здійснити обмін у зв`язку із його непридатністю для користування), ОСОБА_2 , паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому протиправно відмовлено у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного паспорта громадянина України, строк дії якого закінчився. Позовні вимоги просить задовольнити посилаючись на рішення Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17.

ГУ ДМС в Одеській області надало відзив, у якому зазначило, що підстави для видачі позивачеві паспорта були відсутні, оскільки ним не подано заяви встановленого зразка та усіх необхідних документів. Наданий лист із роз`ясненням не є відмовою у видачі паспорта. У задоволенні позову просить відмовити. Також вказує, що позивачем отриманий РНОКПП та надано згоду на обробку персональних даних.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами викладеними у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги.

Від Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області відзив не надходив.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

07.03.2025 року позивач звернувся до Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін па видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-XII.

11.03.2025 року листом Подільський відділ ГУ ДМС України в Одеській області надав відповідь, у якій зазначено про відсутність підстав для виготовлення на ім`я позивача паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами законодавства.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» №2235-III від 18.01.2001 року (далі Закон №2235-III).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону №2235-III документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення), згідно з п. 2, п. 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пунктом 13 Положення встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон №5492-VI) визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Одними із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон (підпункти «а», «б» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 5492-VI).

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій. Посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідчення водія не містять безконтактного електронного носія. 4-5

Згідно з ч.1, ч.2, ст. 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів (ч.4, ч.5 ст. 14 Закону № 5492-VI).

Законом №1474-VIII від 14 липня 2016 року частину 2 статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»

Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт (пункт 5 Порядку № 302).

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктами 14 та 46 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.

Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.11.2019 року по справі №260/1414/18, від 10.12.2020 року по справі №240/575/20.

Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 № 456 ( далі Порядок №456), регулюється порядок оформлення та видача паспорта.

Відповідно до п. 2 Розділу IV Порядку №456 для обміну паспорту заявник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) паспорт, що підлягає обміну;

4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати;

6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Суд дослідив поданий заявником перелік документів та встановив наступне.

07.03.2025 позивач подав заяву до відповідача, у якій зазначив про необхідність обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування попереднього паспорта.

Також позивач до цієї заяви додав: свідоцтво про шлюб, паспорт та податковий номер.

Таким чином, позивач не давав повний перелік документів необхідний для оформлення паспорту, а саме фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см та платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування).

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що 10.11.2004 року позивачем було отримано карту фізичної-особи платника податків, дані стосовно позивача занесені до Державного реєстру фізичних осіб 04.11.2004 року.

Наказом Державної податкової служби України №43 від 27.01.1999 року, затверджено «Положення про картку фізичної особи - платника податків», в редакції від 21.01.2002 року, (далі Положення).

П. 1.2 Положення встановлено, що використання ідентифікаційних номерів обов`язкове для громадян:

- які постійно мешкають в Україні, мають об`єкти оподаткування і зобов`язані сплачувати податки та інші обов`язкові платежі;

- які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 ( 13-92 ) "Про прибутковий податок з громадян" зобов`язані сплачувати податки в Україні;

- які відкривають рахунки в установах банків;

- дані про яких використовуються в інших інформаційних системах України.

Тобіж, вказаним положенням не передбачено відмову від внесення персональних даних у відповідні реєстри, та більше цим положенням покладено обов`язок на отримання карти фізичної-особи платника податків, що унеможливлювало відмову від отримання позивача у зв`язку із релігійними переконання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що отримання позивачем картки фізичної-особи платника податків, жодним чином не свідчить про добровільне надання дозволу на обробку персональних даних.

Однак, оскільки позивачем не надано повний перелік документів разом із заявою, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Подільського відділу ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

.