Справа № 200/8591/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року справа №200/8591/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Буряк І.В.), складеного у повному обсязі 07 січня 2025 року, у справі № 200/8591/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність вч НОМЕР_2 відносно позивача щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої додаткової винагороди за період лікування, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20 лютого 2024 року по день фактичної виплати додаткової винагороди за період лікування (05 липня 2024 року), відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» включно за весь час затримки виплати;

зобов`язати вч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої додаткової винагороди за період лікування, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 20 лютого 2024 року по день фактичної виплати додаткової винагороди за період лікування (05 липня 2024 року), відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» включно за весь час затримки виплати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в яких просив скасувати оскаржене судове рішення та задовольнити позовні вимоги посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав, що у зв`язку із несвоєчасною виплатою додатковою винагороди він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати додаткової винагороди за період лікування.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа зареєстрована через підсистему «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Витягом із наказу командира вч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2022 № 21 підтверджується, що матроса ОСОБА_1 з 29.11.2022 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира вч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2024 № 287 матроса ОСОБА_1 увільнено із займаної посади й виключено зі списків особового складу вч НОМЕР_1 .

Відповідачем до матеріалів справи надано пояснення майора медичної служби ОСОБА_2 , начальника медичної служби вч НОМЕР_1 , де зазначено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Грошову допомогу за час перебування в лікувальному закладі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не отримав, оскільки до медичної служби не були подані відповідні медичні документи. Після отримання підтверджуючих документів, було подано клопотання щодо виплати грошової винагороди.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Южненська міська лікарня» Южненської міської ради № 3108/1294 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.11.2023 по 29.11.2023. Виписаний 29.11.2023 та направлений на ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення подальшого лікування.

Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 29.11.2023 № 9237 посвідчено, що 29.11.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Установлено, що поранення, ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини.

Довідка про обставини поранення № 40/10689, видана командиром вч НОМЕР_1 від 08.11.2023.

На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до важких травм.

Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Наявна у матеріалах справи виписка із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 895 МОКГВВ у м. Миколаїв свідчить, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 20.02.2024 по 28.02.2024.

Згідно із виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого реабілітаційного відділення № 1014 МОКГВВ у м. Миколаїв, дата госпіталізації 20.02.2024, дата виписки 13.03.2024.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 4174 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 22.03.2024, виписаний 08.04.2024.

08 квітня 2024 року ОСОБА_1 проведено ВЛК, постановою комісії хворому надана відпустка строком на 30 календарних днів, за станом здоров`я.

Довідка ВЛК від 08.04.2024 № 196 свідчить, що ОСОБА_1 проведено огляд ВЛК КНП «МКБЛ № 17» ХМР 08.04.2024. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (підтверджено довідкою про обставини поранення, видана командиром вч НОМЕР_1 від 08.11.2023 № 40/10689).

Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 15595(24) КП «РОКЛ ім Ю. Семенюка» РОР перебував на стаціонарному лікуванні з 13.05.2024 по 24.05.2024.

Наказом командира вч НОМЕР_1 від 27.06.2024 № 2719, прийнятого, зокрема, на підставі клопотання начальника медичної служби вч НОМЕР_1 (вх. № 53/24401 від 21.06.2024) «Про виплату додаткових винагород», наказано виплатити додаткову винагороду, військовослужбовцям, які перебували у додатковій відпустці за станом здоров`я, у зв`язку із тяжким пораненням, серед інших ОСОБА_1 розмірі 100 000,00 грн за 29 діб в період з 11.04.2024 по 09.05.2024 на підставі висновку військово-лікарської комісії (вих.№ 196 від 08.04.2024), довідки про обставини поранення (вих.№ 40/10689 від 28.11.2023);

Наказом командира вч НОМЕР_1 від 27.06.2024 № 2723, прийнятого, зокрема, на підставі клопотання начальника медичної служби вч НОМЕР_1 (вх. № 53/24402 від 26.06.2024) «Про виплату додаткових винагород», наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн ОСОБА_1 за період 20.02 13.03; 22.03 08.04; 10.05-12.05; всього 44 дні.

Сторонами у справі не заперечується та підтверджується довідкою вч НОМЕР_1 від 29.07.2024 № 41/12747, що додаткова винагорода виплачена позивачу відповідачем у липні 2024 року.

Позивач вважає, що має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог та зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі Закон № 2050-ІІІ).

Згідно з нормами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Постанова Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)

Пункт 1-2. Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Наказ Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Порядок № 260)

Розділ XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану

Пункт 9. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

Пункт 10. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пункт 11. У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пункт 12. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Пункт 13. Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Предметом спору позивач визначає несвоєчасну виплату додаткової винагороди за період лікування з 20.02.2024 по 15.05.2024, що є підставою для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасної виплатою останньої.

Фактичні обставини, установлені судами свідчать, що накази про виплату позивачу додаткової винагороди прийнято відповідачем 27.06.2024, грошові кошти надійшли позивачу 05.07.2024, що не заперечується сторонами

Право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата нарахованого грошового доходу у встановлені строки його виплати (ст. 2 Закону № 2050-ІІІ).

Судами встановлено, що додаткова винагорода нарахована позивачу відповідно до:

наказу командира вч НОМЕР_1 від 27.06.2024 № 2719, прийнятий, зокрема, на підставі клопотання начальника медичної служби вч НОМЕР_1 (вх. № 53/24401 від 21.06.2024) «Про виплату додаткових винагород»;

наказу командира вч НОМЕР_1 від 27.06.2024 № 2723, прийнятий, зокрема, на підставі клопотання начальника медичної служби вч НОМЕР_1 (вх. № 53/24402 від 26.06.2024) «Про виплату додаткових винагород».

Відповідна виплата здійснена 05.07.2024.

Отже, відсутня затримка на один і більше календарний місяць виплати нарахованих доходів.

Крім того, суд звертає увагу, що вказані вище накази прийняті через декілька днів після надходження клопотань начальника медичної служби вч НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, у позивача відсутнє право на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки додаткова винагорода виплачена без затримки (з моменту прийняття відповідних наказів) на один і більше календарний місяць виплати нарахованих доходів (додаткової винагороди)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі № 200/8591/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв