Справа № 320/14732/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Київ справа №320/14732/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Пром Агро Рось» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Пром Агро Рось» (далі позивач) з позовом до Київської митниці (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021, що винесене Київською митницею ();

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021, які ввозилися на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом за ціною договору (контракту). Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в частині другій статті 53 Митного кодексу України (далі МК України), підтверджують митну вартість товарів та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товарів, подані документи не містять розбіжностей.

Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу.

Відповідачем, на переконання позивача, неправомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021, яким скориговано заявлену позивачем митну вартість товару №1 в митній декларації ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021, а також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021, незважаючи на подані позивачем необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товарів за ціною, заявленою декларантом.

Позивач не погодився із рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг подав до митного органу нову митну декларацію, в якій скоригував митну вартість товару №1 з урахуванням рішення митного органу, сплатив митні платежі і перерахував на депозитний рахунок державного казначейства різницю між сумою митних платежів (гарантійне зобов`язання), обчисленою згідно з митною вартістю товару №1, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару №1, визначеною митним органом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 (суддя Харченко С.В.) відкрито провадження у справі №320/14732/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази по справі від відповідача.

31.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав та зазначив, що за результатами опрацювання документів, поданих позивачем разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021, ним встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що спірні рішення прийняті митним органом з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

28.02.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Пром Агро Рось» (місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, кв. 296, ідентифікаційний код 34326378) зареєстроване в якості юридичної особи 30.03.2006, номер запису 1 353 102 0000 001865 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 21.01.2021 між Zhejiang Powerbelt Co., Ltd., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці, (далі продавець), та позивачем був укладений контракт №21/01-2021 (далі контракт), відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 6.1, 6.2 та 11.2 якого продавець зобов`язується продати, а позивач зобов`язується купити товари на умовах поставки FOB порт м. Нінбо відповідно до Incoterms 2010. Попередні кількість, асортимент, ціни кожної поставки зазначаються в проформі-інвойсі.

Асортимент, кількість та ціна товару фактичної поставки зазначаються в комерційному інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту.

Ціни на товар наводяться в проформі-інвойсі та включають вартість експортного пакування.

Передоплата відповідно до контракту повинна бути здійснена позивачем в доларах США в розмірі 100% шляхом банківського переказу.

Перша частина передоплати (завдаток) вноситься в розмірі 30% від суми, зазначеної в проформі-інвойсі, шляхом банківського переказу. Друга частина передоплати 50% вноситься після отримання копії транспортної накладної (коносамента) і відповідно до комерційного інвойса та третя частина передоплати 20% здійснюється протягом 90 днів після дати видачі коносамента.

Третя частина оплати розраховується як різниця між вартістю поставки, вказаною в комерційному інвойсі, передоплатою (завдатком), здійсненою згідно з проформою-інвойсом, та другою передоплатою шляхом банківського переказу.

Позивач має право вирахувати втрати з третьої частини оплати, якщо якість товару є невідповідною.

Контракт набирає чинності в день підписання його сторонами та діє до 31.12.2031. За згодою сторін контракт може бути продовженим у відповідності до додаткової угоди, підписаної обома сторонами.

18.05.2021 продавець виставив позивачу до сплати проформу-інвойс №BPWXNP210518-03 на загальну суму 28 949,74 доларів США, в якій міститься посилання на контракт.

Відповідно до проформи-інвойса №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 товар постачається на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, умови оплати - 30% передоплата.

15.07.2021 позивач відповідно до контракту перерахував на користь продавця 8 684,92 долари США згідно з платіжним дорученням №0715, що складає 30% від вартості товару, вказаної в проформі-інвойсі (28 949,74 доларів США х 30%).

15.07.2021 позивач направив продавцю лист №48, у якому звернувся до продавця з проханням вважати платіж, здійснений 15.07.2021 на суму 8 684,92 долари США, як передоплату за проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 у зв`язку з допущенням помилки в призначенні платежу та зазначенні невірного номеру проформи-інвойса.

16.07.2021 продавець своїм листом підтвердив позивачу приймання його платежу за платіжним дорученням №0715 від 15.07.2021 на суму 8 684,92 долари США як передоплати за проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021.

18.08.2021 продавець виставив позивачу до сплати комерційний інвойс №POW21044-06 на загальну суму 28 563,61 долари США, в якому міститься посилання на контракт та проформу-інвойс №BPWXNP210518-03, а також зазначені умови поставки - FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка та умови оплати - 50% після отримання копії коносамента, 20% - 90 днів після дати видачі коносамента.

08.09.2021 позивач відповідно до комерційного інвойса №POW21044-06 від 18.08.2021 перерахував на користь продавця 14 281,81 долар США згідно з платіжним дорученням №0908, що складає 50% від вартості товару, вказаної в комерційному інвойсі (28 563,61 долари США х 50%).

18.10.2021 позивачем до Київської митниці було подано митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119, у графах 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний за проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 та комерційним інвойсом №POW21044-06 від 18.08.2021 (далі товар), а саме: товар №1 конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною менш як 800 мм та більш як 1 200 мм, в асортименті, код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД) , загальною вартістю 21 608,91 доларів США; товар №2 конвеєрна стрічка з вулканізованої гуми, армована тільки текстильним матеріалом, шириною не менш як 800 мм, але не більш як 1 200 мм, в асортименті, код товару згідно з УКТ ЗЕД , загальною вартістю 6 954,70 долари США.

Відповідно до граф 20, 22 та 42 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 загальна вартість товару складає 28 563,61 долари США, а його поставка відбувалася на умовах FOB порт м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.

У той же час, з матеріалів справи слідує, що позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт) із порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до місця ввезення на митну територію України. Розмір фрахту склав 171 811,78 грн.

Таким чином, загальна митна вартість товару, визначена позивачем за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), склала в гривневому еквіваленті станом на день подання позивачем митної декларації щодо товару 18.10.2021 - 924 231,54 грн. (28 563,61 долари США х 26,3419 + 171 811,78 грн.).

На підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу були подані, зокрема:

(0271) пакувальний лист продавця на товар б/н від 18.08.2021;

(0325) проформа-інвойс №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021;

(0380) рахунок-фактура (інвойс) №POW21044-06 від 18.08.2021;

(0705) коносамент №4359-0177-107.031 від 31.08.2021;

(0730) автотранспортна накладна №7920 від 16.10.2021;

(3002) платіжне доручення №0715 від 15.07.2021;

(3002) платіжне доручення №0908 від 08.09.2021;

(3004) рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг рахунок-фактура №12027727 від 11.10.2021, виставлений Дочірнім підприємством «Кюне і Нагель» (далі експедитор);

(3007) документ, що підтверджує вартість перевезення товару, довідка експедитора про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг б/н від 18.10.2021;

(4104) контракт;

(4301) договір транспортного експедирування №KH 22 FS від 01.02.2019, укладений між експедитором та позивачем;

(9000) лист продавця б/н від 18.08.2021.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої в митній декларації ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 митної вартості товару, митний орган направив позивачеві електронне повідомлення, в якому, посилаючись на положення частин другої та третьої статті 53, статей 54, 57 МК України, витребував від позивача наступні додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару: обґрунтовані висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації; договір (заявку) на транспортно-експедиційні послуги; експортну декларацію країни відправлення; калькуляцію виробника, прайс-листи виробника товару, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) з урахуванням статті 254 МК України.

19.10.2021 позивач в особі свого представника (декларанта) фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на вказаний запит надав відповідачу лист №1 від 19.10.2021 разом із висновком Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №Ц-1078 від 18.10.2021, заявкою №6 від 01.08.2021 до договору транспортного експедирування №KH 22 FS від 01.02.2019, укладеного між експедитором та позивачем, прайс-листом продавця б/н від 01.05.2021, листом експедитора б/н від 11.10.2021, експортною митною декларацією №17128796 від 19.08.2021, платіжним дорученням №1075 від 11.10.2021, виданим позивачем, коносаментами, листом позивача №48 від 15.07.2021 та листом продавця б/н від 16.07.2021.

19.10.2021 Київською митницею було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2, згідно з яким відповідач, застосувавши шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, заявлену позивачем митну вартість товару №1 у митній декларації ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 скоригував із 26 528,85 доларів США до рівня 39 965,03 доларів США.

Обґрунтовуючи підстави неприйняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 спірного рішення зазначив, що за результатами опрацювання документів, поданих разом із митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021, встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Положеннями контракту, згідно з яким здійснюється поставка товару між продавцем та позивачем, визначено, що ціни на товар включають вартість експортного пакування та маркування. Відомості щодо включення до ціни товару інших витрат відсутні. Разом із тим, положеннями пунктом 1.1 контракту передбачено постачання товару на умовах поставки FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка. Відповідно до положень Incoterms 2010 при умовах поставки FOB до обов?язків продавця належить здійснення експортного оформлення товару зі сплатою експортного мита та інших зборів, а також доставка в порт відвантаження й навантаження на борт. Таким чином є ймовірність невключення інших складових митної вартості.

Декларантом не надано інформацію щодо принципу визначення ціни товару, оскільки товар із різними якісними характеристиками (довжина, ширина) мають однакові ціни за квадратний метр прокладки. Згідно з наданою товарно-транспортною накладною (CMR) перевізником товару виступає ТОВ «Мультитранс», у той же час, довідка про вартість перевезення видана експедитором.

Згідно з наданим коносаментом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 номер рейсу - OBXS1W1MА, назва судна - CMA CGM TIGRIS, проте згідно з рахунком про транспортно-експедиційні послуги №12027727 від 11.10.2021 номер рейсу - ОBXA5W1MA, назва судна - СМА C6M VOLGA.

Також у рахунку про транспортно-експедиційні послуги №12027727 від 11.10.2021 не зазначено номер договору, за яким надано послуги по перевезенню товарів. Таким чином, надані документи не підтверджують достовірність декларування витрат на транспортування.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України декларантом для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012: акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; заявка на здійснення послуг по доставці товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Митний орган також зазначив, що в графі 44 митної декларації ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 відсутня інформація щодо митної декларації країни експортера. Таким чином є ймовірність невключення інших складових митної вартості.

У наданому платіжному документі на товар №0715 від 15.07.2021 зазначений рахунок-фактура №BPWXNP210014-03 від 18.05.2021, який до митного оформлення декларантом не наданий.

З огляду на вищевикладене, відповідно до частини другої статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Керуючись вимогами частин другої та третьої статті 53, статей 54, 57 МК України позивачу повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Повідомлення направлене на виконання вимог статті 57 МК України. У повідомленні наголошено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні в них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. У повідомленні наголошено про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, передбачене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до частини третьої статті 53, статей 54, 57 МК України додаткові документи згідно з переліком, викладеним в електронному повідомленні. Декларант надав документи не в повному обсязі, а надані додаткові документи не усувають раніше встановлених розбіжностей.

Додатково наданий висновок Київської обласної ТПП №Ц-1078 від 18.10.2021 прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В експертному висновку експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару на підставі інвойсу та контракту та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари, оскільки не зазначена комерційна назва товарів (інформація щодо технічних характеристик: ширина, товщина тощо). Згідно зі статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових та професійну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів). Відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2013, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. У зв`язку з чим, наданий висновок підготовлений з порушенням вищезазначеного підходу, він не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Відсутність цінових пропозицій до висновку, а також жодних розрахунків, які б дали змогу впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації наданий експертний висновок не містить. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на яку розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

У наданому платіжному документі на товар №0715 від 15.07.2021 зазначений рахунок-фактура №BPWXNP210014-03 від 18.05.2021, який до митного оформлення декларантом не наданий.

Декларант надав документи не в повному обсягу, а надані додаткові документи не усувають раніше встановлених розбіжностей. Отже, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до частини другої статті 58 МК України.

У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до частини четвертої статті 57 МК України. Жодних вимог у порядку частини шостої статті 55 МК України від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 за ціною договору щодо ідентичних / подібних (аналогічних) товарів відповідно до статей 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2в та 2г на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю в митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами статей 62, 63 МК України така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей у даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та рівень митної вартості товарів згідно з джерелом інформації: митна декларація №UA102180/2021/005988 від 13.09.2021 (вартість згідно з джерелом інформації 2,41 долари США за 1 кг).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, Київська митниця в особі головного державного інспектора Зубченко Оксани Іванівни видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021.

З метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 55 та частиною другою статті 263 МК України, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427198 від 19.10.2021 та митний орган прийняв рішення про випуск товару під фінансову гарантію в розмірі 70 763,76 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та прийнятою за його наслідками карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

МК України №4495-VІ від 13.03.2012 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно зі статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» №3018-VI від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені в частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК України).

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту й достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Судом після дослідження оскаржуваного рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021 встановлено, що оскаржуване рішення не містить конкретної складової митної вартості товару, яка не була підтверджена позивачем під час його митного декларування та митного оформлення за митною декларацією IM40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021.

Судом також встановлено, що відповідач скоригував лише митну вартість товару №1 за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021, при цьому визнавши митну вартість товару №2 за цією ж митною декларацією на підставі поданих позивачем до митного оформлення спірного товару документів.

Як наслідок, суд критично ставиться до тверджень відповідача, наведених в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, про те, що в наданих до митного оформлення документах позивача, які підтверджують митну вартість товарів, є розбіжності, а також що в них відсутні всі відомості, що б підтверджували числові значення складових митної вартості.

При цьому судом встановлено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів містить припущення відповідача про те, що існує ймовірність, що до митної вартості спірного товару позивачем не було включено сплату експортного мита та інших зборів продавцем, а також витрати щодо доставки спірного товару в порт відвантаження і навантаження на борт, яке суд вважає необґрунтованих з огляду на те, що поставка спірного товару відбувалася на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка.

Так, умови поставки FOB згідно з Incoterms 2010 передбачають те, що на продавця покладається обов`язок нести всі витрати, пов`язані зі спірним товаром, до моменту його переходу через поручні судна в призначеному порту відвантаження. На продавця також покладається обов`язок сплатити витрати, пов`язані з виконанням митних формальностей для експорту, включаючи сплату податків, мита та інших зборів, що підлягають сплаті при експорті спірного товару.

Відтак, безпідставним є припущення відповідача про те, що позивач міг не включити до митної вартості спірного товару сплату експортного мита та інших зборів продавцем, а також витрати щодо доставки спірного товару в порт відвантаження і навантаження на борт, адже такі витрати були понесені за рахунок продавця, включалися до ціни товару на умовах поставки FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка й додатково включатися позивачем до складу митної вартості не повинні.

Суд враховує пояснення позивача про те, що відмінність у номерах рейсу в коносаменті №4359-0177-107.031 від 31.08.2021 та рахунку-фактурі експедитора №12027727 від 11.10.2021 пояснюється тим, що спірний товар був відправлений із порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, на борту судна CMA CGM Tigris та був перевантажений при його транспортуванні на судно CMA CGM Volga, на якому і прибув у порт м. Одеси, Україна, що підтверджується листом експедитора б/н від 11.10.2021, який позивач надав відповідачу у відповідь на його запит щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що в поданих позивачем до митного оформлення спірного товару документах наявні розбіжності, так як у товарно-транспортній накладній зазначено перевізником ТОВ «Мультитранс», а довідка про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг б/н від 18.10.2021, видана експедитором.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортування спірного товару з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України здійснювалося виключно морським транспортом, а після прибуття спірного товару в порт м. Одеси, Україна - автомобільним транспортом.

Як наслідок, довідка про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг була видана експедитором, який також вказаний як експедитор у наданому позивачем до митного оформлення коносаменті №4359-0177-107.031 від 31.08.2021.

Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна №7920 від 16.10.2021 стосується перевезення спірного товару вже після перетину ним митного кордону України, витрати за яке в силу приписів пункту 5 частини десятої статті 58 МК України не підлягають включенню до митної вартості товару.

Судом досліджено надані позивачем відповідачу контракт, проформу-інвойс №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 та комерційний інвойс №POW21044-06 від 18.08.2021, які містять посилання на контракт, платіжне доручення №0715 від 15.07.2021, лист позивача №48 від 15.07.2021, лист продавця б/н від 16.07.2021, платіжне доручення №0908 від 08.09.2021, коносамент №4359-0177-107.031 від 31.08.2021, договір транспортного експедирування №KH 22 від 01.02.2019, укладений між експедитором та позивачем, та заявку №6 від 01.08.2021 до нього, рахунок-фактуру №12027727 від 11.10.2021, виставлений експедитором, платіжне доручення №1075 від 11.10.2021, видане позивачем, довідку експедитора про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг б/н від 18.10.2021, експортну митну декларацію №17128796 від 19.08.2021, зі змісту яких слідує, що товар постачався продавцем позивачу на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, а сама вартість товару в розмірі 28 563,61 долари США з урахуванням розміру фрахту в 171 811,78 грн., сплаченого позивачем за перевезення товару в контейнері №CMAU0467920 з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, до митної території України, відповідає заявленій позивачем митній вартості товару в митній декларації IM40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 в розмірі 924 231,54 грн. (28 563,61 долари США х 26,3419 + 171 811,78 грн.).

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про неможливість співставлення наданих платіжних доручень в іноземній валюті з частковою оплатою позивачем вартості спірного товару з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.05.2021 продавець виставив позивачу до сплати проформу-інвойс №BPWXNP210518-03 на загальну суму 28 949,74 доларів США, в якій міститься посилання на контракт.

Відповідно до проформи-інвойса №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 товар постачається на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, умови оплати - 30% передоплата.

15.07.2021 позивач відповідно до контракту перерахував на користь продавця 8 684,92 долари США згідно з платіжним дорученням №0715, що складає 30% від вартості товару, вказаної в проформі-інвойсі (28 949,74 доларів США х 30%).

15.07.2021 позивач направив продавцю лист №48, у якому звернувся до продавця з проханням вважати платіж, здійснений 15.07.2021 на суму 8 684,92 долари США, як передоплату за проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 у зв`язку з допущенням помилки в призначенні платежу та зазначенні невірного номеру проформи-інвойса.

16.07.2021 продавець своїм листом підтвердив позивачу приймання його платежу за платіжним дорученням №0715 від 15.07.2021 на суму 8 684,92 долари США як передоплати за проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021.

18.08.2021 продавець виставив позивачу до сплати комерційний інвойс №POW21044-06 на загальну суму 28 563,61 долари США, в якому міститься посилання на контракт та проформу-інвойс №BPWXNP210518-03, а також зазначені умови поставки - FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка та умови оплати - 50% після отримання копії коносамента, 20% - 90 днів після дати видачі коносамента.

08.09.2021 позивач відповідно до комерційного інвойса №POW21044-06 від 18.08.2021 перерахував на користь продавця 14 281,81 долар США згідно з платіжним дорученням №0908, що складає 50% від вартості товару, вказаної в комерційному інвойсі (28 563,61 долари США х 50%).

Суд звертає увагу, що умови оплати, обумовлені продавцем та позивачем, передбачають поетапну сплату позивачем 100% вартості спірного товару. При цьому станом на день виставлення продавцем комерційного інвойса №POW21044-06 від 18.08.2021 згідно з умовами контракту сплаченими є 30% вартості спірного товару від суми, вказаної в проформі-інвойсі (8 684,92 долари США). Решта вартості спірного товару підлягає сплаті наступним чином: 50% після отримання копії транспортної накладної (коносамента), 20% протягом 90 днів після дати видачі коносамента, що прямо передбачено умовами оплати, зазначеними в комерційному інвойсі №POW21044-06 від 18.08.2021.

Отже, на момент митного оформлення спірного товару у відповідності до контракту та виставлених продавцем проформи-інвойса №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 та комерційного інвойса №POW21044-06 від 18.08.2021 сплаченою є частина товару, що підтверджується наданими позивачем відповідачу до митного оформлення спірного товару платіжними дорученнями №0715 від 15.07.2021 та №0908 від 08.09.2021.

Суд також зауважує, що в силу приписів частини другої статті 53 МК України надання банківських платіжних документів вимагається лише за умови, що товар є оплаченим.

При цьому суд зауважує, що відповідач визнав митну вартість спірного товару №2 за митною декларацією IM40ДЕ №UA100250/2021/427119 від 18.10.2021 при наявності часткової оплати за товар, що вказує на непослідовний підхід митного органу при визначенні митної вартості №1 за цією ж митною декларацією.

Суд вважає передчасним відхилення відповідачем висновку Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №Ц-1078 від 18.10.2021 через його невідповідність вимогам чинного законодавства України, так як відповідач не наділений повноваженнями щодо відхилення результатів експертизи торгово-промислових палат України без надання належних та достовірних доказів щодо їх спростування в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

При цьому відповідач при направленні свого запиту щодо надання позивачем додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості спірного товару витребував обґрунтований експертний висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Судом встановлено, що згідно з висновком Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати за результатами цінового моніторингу №Ц-1078 від 18.10.2021 експерт ОСОБА_3 дійшла висновку, що вартість спірного товару позивача (28 563,61 долари США) з урахуванням величини партії, форми оплати та поставки (FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка) є обґрунтованою, відповідає ціноутворюючим факторам ринку на дату експертизи.

Відповідач не надав суду належних та достовірних доказів на спростування вищезазначеного.

Суд також зауважує, що експертні висновки носять виключно інформаційний характер та не є документами, які підтверджують митну вартість товару в розумінні положень частин другої та третьої статті 53 МК України.

Суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та достовірними доказами, а саме: контрактом, проформою-інвойсом №BPWXNP210518-03 від 18.05.2021 та комерційним інвойсом №POW21044-06 від 18.08.2021, які містять посилання на контракт, платіжним дорученням №0715 від 15.07.2021, листом позивача №48 від 15.07.2021, листом продавця б/н від 16.07.2021, платіжним дорученням №0908 від 08.09.2021, коносаментом №4359-0177-107.031 від 31.08.2021, договором транспортного експедирування №KH 22 FS від 01.02.2019, укладеним між експедитором та позивачем, та заявкою №6 від 01.08.2021 до нього, рахунком-фактурою №12027727 від 11.10.2021, виставленим експедитором, платіжним дорученням №1075 від 11.10.2021, виданим позивачем, довідкою експедитора про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг б/н від 18.10.2021, експортною митною декларацією №17128796 від 19.08.2021 та не викликають у суду сумнів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також те, що пов`язаність продавця та позивача вплинула на рівень митної вартості спірного товару.

Зі змісту спірного рішення відповідача №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021 слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Суд також дослідив правомірність застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Судом встановлено, що Київська митниця в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021 лише зазначила номер та дату митної декларації, використаної нею як джерело інформації при здійсненні коригування митної вартості спірного товару, при цьому відповідач усупереч вищезазначеним вимогам Правил не навів жодних пояснень щодо зроблених ним коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, що свідчить про протиправний характер оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021 протиправно застосував шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Отже, висновки відповідача щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі референтної митної декларації ІМ40ДЕ №UA102180/2021/005988 від 13.09.2021, зазначеної в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021, є протиправним.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 4 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1136 від 04.11.2021.

Відтак, оскільки позовні вимоги позивача задоволено, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці підлягають понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 4 540,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100250/2021/000019/2 від 19.10.2021, прийняте Київською митницею в особі її структурного підрозділу відділу митного оформлення №3 митного поста «Південний» UA100250.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100250/2021/00123 від 19.10.2021.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» (, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, кв. 296) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 8А) судові витрати в розмірі 4 540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.