Справа № 420/32580/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Пудової В.Г.

За участю сторін:

Представника позивача: Мельник М.М.

Представника відповідача: не з`явилась

Представника третьої особи (МО України): не з`явився

Представника третьої особи: Усенко І.О.

Представника третьої особи: Склезь Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, Одеська міська рада та Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.08.2023 року щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 в Державному земельному кадастрі, що полягають у вжитті заходів щодо перенесення земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117 до архівного шару програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити дії щодо відновлення державної реєстрації земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 з кадастровим номером :46:002:0117 в Державному земельному кадастрі, шляхом: поновлення у Поземельній книзі запису щодо земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117 внесенням до Державного земельного кадастру відомостей про його поновлення; вилучення з архівного шару даних Державного земельного кадастру, відомостей (запису) про земельну ділянку з кадастровим :46:002:0117 з одночасним поновленням в Державному земельному кадастрі відомостей (запису) про земельну ділянку з кадастровим номером :46:002:0117.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено, що вчинення Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області дій щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, що полягає у вжитті заходів щодо перенесення земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117 до архівного шару програмного забезпечення Державного земельного кадастру, є протиправними, оскільки в діях позивача відсутня вина щодо порушення строків, наданих для реєстрації речового права на земельну ділянку. Пропущення вказаних строків відбулось внаслідок обставин, які не залежали від позивача, а саме не надавалось згоди відповідними органами виконавчої влади місцевого самоврядування для затвердження проекту землеустрою; існувала необхідність у виправленні недоліків у проекті землеустрою, виявлених Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради при поданні заяви для затвердження проекту землеустрою щодо земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125. Також позивачем наголошено, що вчинені дії Головним Управлінням Держгеокадастру в Одеській області, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з підстав наявності в третіх осіб права користування на вказану земельну ділянку та/або перебування вказаної земельної ділянки у державній формі власності, є протиправними, оскільки не передбачені нормами діючого законодавства України (т. 1 а.с. 1-11).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 229-238).

Визнано протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.08.2023 р, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в Державному земельному кадастрі, шляхом вжиття заходів щодо перенесення земельної ділянки з кадастровим номером перенесення :46:002:0117 до архівного шару програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Зобов`язано Головне Управління Держгеокадастру в Одеській області вчинити дії щодо відновлення державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :46:002:0117 в Державному земельному кадастрі, шляхом: поновлення у Поземельній книзі запису щодо земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його поновлення, а також вилучення з архівного шару даних Державного земельного кадастру відомостей (запису) про земельну ділянку з кадастровим :46:002:0117.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 року по справі №420/32580/23 апеляційну скаргу Міністерства оборони України було залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 року - залишено без змін (т. 2 а.с. 110-116).

Постановою Верховного Суду від 25.02.2025 року по справі №420/32580/23 (т. 3 а.с. 44-60) було частково задоволено касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2025 року по справі №420/32580/23 було звернуто увагу на те, розглядаючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій зосередили увагу переважно на оцінці правомірності дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з точки зору наявності чи відсутності вини позивача у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117, а також неправомірного перенесення спірної земельної ділянки до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру без дотримання передбаченої процедури виправлення помилок. Водночас, суди не надали належної оцінки другій підставі відмови, яка безпосередньо випливає зі змісту листа Міністерства оборони України від 30.05.2023 року №407/1302, яким повідомлено відповідача про наявність державного акта на право користування землею серії Б №056875, виданого у 1990 році та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №7-6-90, що охоплює земельну ділянку площею 2860 га. Враховуючи зазначене, під час судового розгляду оцінка правомірності дій Держгеокадастру мала включати не лише аналіз дотримання процедурних вимог щодо перенесення земельної ділянки до архівного шару кадастру, а й перевірку того, чи є державний акт серії Б №056875 актуальним, і чи може останній вважатися підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117.

Верховний Суд у вищевказаній постанові зауважив, що без участі КЕЧ Херсонського району неможливо належним чином встановити чинність державного акту на право користування землею площею 286 га, серії Б №056875, фактичний та правовий статус земельної ділянки, що є предметом спору, а також обґрунтованість рішень, ухвалених Держгеокадастром щодо її реєстрації та подальше скасування останньої. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначив про необхідність залучення КЕЧ Херсонського району в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору під час нового розгляду справи, оскільки це є необхідним для всебічного дослідження доказів у справі та прийняття об`єктивного і законного судового рішення.

Також Верховний Суд зауважив (п. 110), що під час нового розгляду справи суд слід взяти до уваги викладене в постанові Верховного Суду і встановити зазначені в ній обставини щодо:

- здійснення оцінки усіх наведених Держгеокадастром підстав скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117 (чи діяв Держгеокадастр правомірно та з дотриманням встановленої процедури, скасовуючи державну реєстрацію земельної ділянки, та чи були підстави для цього достатньо обґрунтованими?)

- перевірки того, чи є чинним державний акт серії Б № 056875, виданий у 1990 році, чи зберігає він свою юридичну силу;

- дослідження питання правового статусу земельної ділянки, на яку видано державний акт серії Б № 056875;.

- дослідження того, чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером :46:002:0117 на земельну ділянку, на яку видано державний акт серії Б № 056875, та чи проводилось належне картографічне співставлення?

- дослідження питання того, чи була Одеська міська рада уповноважена надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, якщо вона могла перебувати у користуванні Квартирно-експлуатаційної частини Херсонського району, згідно державного акту серії Б №056875.

Як зазначив Верховний Суд у п. 89 Постанови, для правильного вирішення спірних правовідносин необхідно дослідити:

чи зберігає державний акт серії Б № 056875 свою юридичну силу (зазначене включає перевірку відсутності рішень про його скасування, втрату чинності або закінчення строку користування земельною ділянкою);

чи були відомості про земельну ділянку, щодо якої виданий державний акт, належним чином внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (якщо такі дані відсутні, необхідно з`ясувати причини та можливі правові наслідки цього);

здійснити аналіз змісту державного акта серії Б № 056875 з метою визначення площі, конфігурації, місця розташування та цільового призначення земельної ділянки з метою визначення чи знаходиться спірна земельна ділянка з кадастровим номером :46:002:0117 в межах земельної ділянки, на яку видано державний акт серії Б № 056875.

Після надходження справи №420/32580/23 з Верховного Суду до Одеського окружного адміністративного суду вона, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, була передана на розгляд судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою суду від 25.03.2025 адміністративну справу №420/32580/23 було прийнято до провадження, та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

28.04.2025 року у підготовчому судовому засіданні до участі по справі №420/32580/23 було залучено Одеську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

03.06.2025 року у підготовчому судовому засіданні до участі по справі №420/32580/23 було залучено Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (як встановленого судом правонаступника Квартирно-експлуатаційної частини Херсонського району).

07.07.2025 року, 10.09.2025 року, 21.10.2025 року та 11.11.2025 року були проведені підготовчі судові засідання, в яких учасники справи надавали усні пояснення по суті спірних правовідносин та долучали додаткові письмові докази (т.4 а.с.4-7, 8-16, 17-37, 46-59, 60-70).

Як вбачається судом з матеріалів адміністративної справи №420/32580/23, рішенням Одеської міської ради від 08.02.2017 року №1625-VII було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 для індивідуального дачного будівництва площею 0,0800 га.

Згідно з даними ДЗК (т.1 а.с.70-71), 18.10.2017 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117, загальною площею 0,0800 га, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який розроблено ТОВ «Земельне кадастрове бюро» (т.1 а.с.12-69), відповідно до рішення Одеської міської ради від 08.02.2017 року №1625-VII.

15.02.2018 року після підготовки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125, позивачем до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було подано проект землеустрою на затвердження (т.1 а.с.75).

Водночас, через нерозгляд Департаментом комунальної власності Одеської міської ради поданого проекту землеустрою 25.06.2021 року позивачем було повторно подано до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, загальною площею 0,0800 га за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 (т.1 а.с.76).

16.08.2021 року позивачем отримано відмову Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, яка була мотивована необхідністю в доопрацюванні вказаного проекту.

Протягом 2021-2023 років позивач звертався до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність для індивідуального дачного будівництва. Не отримавши жодної відповіді, 27.09.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з адвокатським запитом щодо надання інформації щодо того, чи приймались будь-які рішення Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області щодо земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125, кадастровий номер :46:002:0117 (т.1 а.с.81-82).

Листами від 04.10.2023 року від 16.10.2023 року Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повідомило, що до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшов лист Головного управління земель оборони та фондів Міністерства оборони України від 30.05.2023 року №407/1302 стосовно скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами №:46:002:0117, №:46:002:0116 (т.1 а.с. 85-86). До вказаного листа Головного управління земель оборони та фондів Міністерства оборони України додано державний акт на право користування землею серії Б №056875, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №7-6-90 в 1990 році, виданий Квартирно-експлуатаційній частині Херсонського району на площу 2860 га. Також, з 18.10.2017 року в порядку інформаційного обміну від органу державної реєстрації прав не надходили відомості про реєстрацію права власності (користування) на вищезазначені земельні ділянки. Враховуючи вищенаведене, вжиті заходи щодо перенесення земельних ділянок з кадастровими номерами :46:002:0117, :46:002:0116 до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру.

Тобто, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області була перенесена земельна ділянка з кадастровим номером :46:002:0117 до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру через те, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :46:002:0117 була проведена у Державному земельному кадастрі 18.10.2017 року, однак, до 01.08.2023 року до Державного земельного кадастру не надійшла інформація про зареєстроване речове право на неї.

Позивач звернувся до суду через те, що він не погодився з вищевказаними діями Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача зазначила, що кінцевою метою оскарження дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області є отримання позивачем права власності на спірну земельну ділянку площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :46:002:0117.

18.04.2025 року від представника Міністерства оборони України надійшли пояснення, з яких вбачається, що відповідно до Державного акту на право користування землею за номером Б №056875, виданого квартирно-експлуатаційній частині Херсонського району Української Радянської Соціалістичної Республіці (правонаступник квартирно-експлуатаційний відділ міста Херсона) виконавчим комітетом Овідіопольської районної Ради народних депутатів було надано для державних потреб у безстрокове і безоплатне користування земельну ділянку загальною площею 286 гектарів, на якій розташоване військове містечко «Чорноморка-237». Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №7-б-90 від 1990 року. На підставі наказу Міністерства оборони України від 12.07.2005 року №58 та розпорядження Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 02.09.2005 року №303/1/4/4170 щодо перерозподілу фондів за територіальним принципом з урахуванням рівномірного закріплення фондів між відповідними квартирно-експлуатаційними відділами міст та квартирно-експлуатаційними частинами районів, актом прийому передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд та обладнання, квартирного майна палива і території військових містечок №№ 7, НОМЕР_1 а, 13, НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Чорноморського гарнізону від 12.06.2006 року, спірна земельна ділянка передана від Херсонської квартирно-експлуатаційної частини району до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. У подальшому, відповідно до акту прийому-передачі будівель, споруд та території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 -237» від 01 жовтня 2008 року територія військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » була передана у відповідальну експлуатацію військовій частині НОМЕР_3 . Відтак, вищевказані землі відносилися за формою власності до земель державної власності, за цільовим призначенням до земель оборони та перебували на відповідному обліку в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України. Проте, Одеською міською радою, незважаючи на зареєстроване військовою частиною право користування на вищевказану земельну ділянку, 08.02.2017 року прийнято рішення №1652 - VII «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а саме ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва. Таким чином, рішення №1625-VII частину земельної ділянки (площею 0,0800 га) військової частини НОМЕР_3 незаконно створили передмови для вилучення з державної власності та переданню громадянам у приватну власність.

Згідно приписів частини 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом під час нового розгляду справи №420/32580/23, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 26.02.2025 року, було встановлено наступне.

Як було зазначено представниками Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса Державний акт серії Б №056875 (т. 4 а.с. 28-32), виданий у 1990 році, зберігає свою юридичну силу, будь-які рішення про його скасування, втрату чинності або закінчення строку користування земельною ділянкою відсутні.

При цьому відомості про земельну ділянку розміром 29,60000 га, щодо якої виданий державний акт, належним чином до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені не були, але земельна ділянка, на яку видано зазначений Державний акт, перебуває на оперативному обліку Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса та відноситься до земель оборони (т. 4 а.с. 55).

Також зазначено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :46:002:0117, з приводу якої ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у справі №420/32580/23 знаходиться в межах земельної ділянки, на яку видано державний акт серії Б №056875.

Зазначених обставин іншими учасниками справи спростовано не було.

З цього приводу, 11.11.2025 року у підготовчому судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі №420/32580/23 на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, з огляду на те, що в межах спірних правовідносин вбачається спір про право на земельну ділянку площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :46:002:0117.

Представник позивача заперечувала проти закриття провадження у справі №420/32580/23, представники Одеської міської ради та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса залишити це питання на розсуд суду. Представники відповідача та Міністерства оборони України до підготовчого судового засідання 11.11.2025 року не з`явились, були повідомлені про дату та час проведення судового засідання належним чином та своєчасно. При цьому вони приймали участь у підготовчих судових засіданнях, що відбувались 28.04.2025 року, 10.09.2025 року, надавали пояснення щодо предмету та характеру спірних правовідносин, заявлених у справі позовних вимог та заперечень проти них.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані до суду заяви по суті справи, а також зібрані під час нового розгляду справи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, судову практику, суд доходить висновку, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно статті 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою мають лише певні категорії юридичних осіб, серед яких, зокрема, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, державні та комунальні підприємства, установи та організації.

Варто зазначити, що державні акти, які посвідчували право користування земельними ділянками, які були видані до 01.01.2013 року, залишаються чинними, якщо не були скасовані або припинені у встановленому законом порядку.

Згідно ст.125 та 126 ЗК України право постійного користування земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч.1 статті 26 Закону №3613-VI відомості Державного земельного кадастру є підставою для реєстрації прав на земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 27 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року

Щодо правового режиму земель оборони варто зазначити, що відповідно до статті 77 ЗК України до земель оборони належать земельні ділянки, надані Збройним Силам України та іншим військовим формуванням для виконання покладених на них завдань, зокрема, розміщення військових частин, полігонів, складів та інших об`єктів, необхідних для оборони держави. Разом з тим, у разі зміни потреби в користуванні такими землями вони можуть бути передані для інших цілей або вилучені відповідно до законодавства.

Згідно ч.3 статті 77 ЗК України передача земель оборони у власність громадян або юридичних осіб заборонена, якщо інше не передбачено законом.

Подібне правове регулювання міститься також у статті 1 Закону України «Про використання земель оборони», за змістом якої землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, визнаються землями оборони. Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України (стаття 2 наведеного Закону).

За статтею 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління. Вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі і земельних ділянок, за статтею 9 вказаного вище Закону відноситься до повноважень КМУ.

Згідно ст.24 Закону №3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Під час нового розгляду справи судом, з урахуванням висновків Верховного Суду та мотивів, з яких були скасовані попередні рішення судів, було встановлено, що земельна ділянка площею 0,0800 га, за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125, на яку рішенням Одеської міської ради від 08.02.2017 року №1625-VII було надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, розташована в межах земельної ділянки військового містечка «Чорноморка-237», що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею Б №056875 від 1990 року (т.1 зворотній бік а.с.210).

При цьому, вказаний Державний акт на право користування землею площею 286 га, серії Б №056875, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №7-б-90 в 1990 році та виданий Квартирно-експлуатаційній частині Херсонського району для державних потреб, є чинним, в судовому порядку не оскаржувався.

Частиною 1 статті 116 ЗК України визначено, що підставою для набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.ст. 77, 78, 84 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони» вищевказані землі відносяться за формою власності до державної власності, за цільовим призначенням до земель оборони.

Таким чином, аналізуючи вищевказані обставини суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин існує спір про право на земельну ділянку площею 0,0800 га. за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського 125, з кадастровим номером :46:002:0117, між позивачем та Міністерством оборони України. Оскаржуючи дії Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 125 в Державному земельному кадастрі, позивач має намір зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку, чого представником позивача у підготовчих судових засіданнях не заперечувалось.

Водночас справою адміністративної юрисдикції з огляду на п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є не лише суб`єктний склад правовідносин, а також предмет спору та характер спірних правовідносин.

Спір між сторонами фактично виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання права власності на земельну ділянку, що відноситься до земель оборони.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ч.1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом наведених правових положень суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту його порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також висновки Верховного Суду у постанові від 26.02.2025 року, суд доходить висновку, що спірні правовідносини пов`язані із захистом земельних прав позивача, а тому даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно положень частини 1 ст. 183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі (п. 2 ч.2 ст. 183 КАС України).

Враховуючи те, що правовідносини, які виникли між сторонами не є публічно-правовими, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі №420/32580/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, Одеська міська рада та Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, за суб`єктним складом сторін цей спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 4, 5, 6-11, 19, 132, 238, 241, 243, 248, 256, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі №420/32580/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, Одеська міська рада та Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 17 листопада 2025 року.

Повне найменування учасників справі:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 36, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеська міська рада (65004, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса (65058, м. Одеса, вул. Незалежності, 18, ).

Суддя Білостоцький О.В.

.