Справа № 420/8295/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8295/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу до трудового стажу періоди роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 25.12.1985 року по 18.08.1998 року та з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 відмовлено позивачу у призначені пенсії та не зараховано період роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 25.12.1985 року по 18.08.1998 року та з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року та для підтвердження вказаних періодів стажу необхідно надати уточнюючу довідку, яка передбачена Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Позивач зазначає, що періоди його роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 25.12.1985 року по 18.08.1998 року підтверджуються не тільки трудовою книжкою, а й архівною довідкою від 23.11.2023 року №;20/771. Крім того, трудовою книжкою підтверджується страж роботи за період з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року, проте відповідачем зазначені періоди не зараховані. Стаж роботи за період з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року підтверджується архівною довідкою від 16.08.2023 року №109-004-34-371 та №109-004-34-372. Крім того, позивач звертає увагу на те, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що 13 вересня 2024 року позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону № 1058. До заяви додала, зокрема:- паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 02.02.2015 виданий Павлоградським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, трудову книжку НОМЕР_2 від 30.08.1978; довідку №20/771 від 23.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської обласної ради; довідку про заробітну плату № 6/767 від 22.11.2023 видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради;- довідку про заробітну плату №6/768 від 22.11.2023 року видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. На виконання принципу екстериторіальності заява позивача від 13.09.2024 року розглянута відповідачем та за результатами розгляду 20.09.2024 року прийнято рішення №39 про відмову в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 21 року. За результатами розгляду, на момент звернення із заявою від 13.09.2024 року вік ОСОБА_1 - 63 роки 04 місяців 23 дні. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 13 років 07 місяців 25 днів. До страхового стажу не зараховано:- період роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року за записами № 1 - № 2, оскільки запис на звільнення завірено печаткою яку неможливо ідентифікувати, чим порушено вимоги Інструкції №62;- період роботи за записами № 3 - № 4, оскільки записи не придатні для сприйняття змісту;- періоди роботи з 22.01.1985 року по 22.08.1985 року за записами № 5 - № 6 та з 23.12.1985 року по 18.08.1988 року за записами № 9 - № 10, оскільки у графі 3 розділу «Відомості про роботу» не зазначено повне найменування підприємства при прийнятті, чим порушено вимоги Інструкції №162;- періоди роботи з 21.04.2008 року по 19.07.2008 року за записами № 36 - № 38, оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплату єдиного внеску. Так, за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Поняття «страховий стаж» введено в дію з 1 січня 2004 року Законом №1058. Основною новацією цього терміну є те, що наявність стажу прямо пов`язана зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто з 1 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються лише ті періоди, протягом яких сплачувалися страхові внески, і в розмірах пропорційно сплаченим внескам. Тобто, для зарахування періодів трудової діяльності до страхового стажу після 01.01.2004 року одних записів у трудовій книжці недостатньо. Необхідною є умова сплати за періоди трудової діяльності починаючи з 01.01.2004 року страхових внесків. Інформація про сплату яких обліковується органами Пенсійного фонду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року у справі № 400/2378/22. Позивачу роз`яснено, про необхідність надання уточнювальних довідок, виданих на підставі первинних документів (виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати) відповідно до Порядку № 637. В позовній заяві Позивач просить зарахувати їй стаж роботи з 25.12.1985 року по 18.08.1998 року, які були незараховані відповідачем за записами № 9 - № 10, однак, Головне управління зауважує, що стаж ОСОБА_1 було не зараховано з 23.12.1985 року по 18.08.1988 року за записами № 9 - № 10. Одночасно відповідач зазначає про те, що не зараховано періоди роботи з 1978 по 1987 роки, згідно довідки №20/771 від 23.11.2023 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської обласної ради, оскільки не зазначено накази та їх номери про прийняття на роботу та звільнення. Довідку про заробітну плату №6/768 від 22.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради, можливо буде врахувати після перевірки відповідності первинним документам. Що стосується довідки про заробітну плату №6/767 від 22.11.2023 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради, її не можливо врахувати, оскільки згідно Акту перевірки №0400-011003-1/17534 від 16.08.2024 року встановлено не відповідність імені «Таиса» (згідно первинних документів) та «Таисия» відповідно 2 сторінки паспорту. Згідно Положення «Про паспорт громадянина» основним документом, що посвідчує особу є паспорт, дані в інші документи вносяться на підставі паспортних даних. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина для виїзду за кордон» зі змінами, паспорт громадянина України є основним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно до вищезазначеного, дані до інших документів вносяться на підставі відомостей внесених до паспорту. Позивачу роз`яснено, що встановити факт приналежності документів даній особі можливо у судовому порядку пункт 26 Порядку №637. Враховуючи вищевикладене, оскаржуване у судовому порядку рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, є правомірним та таким, що прийнято відповідно до положень чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (на момент звернення до пенсійного органу вік 63 років).

13 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши звернення позивачки за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 20.09.2024 року №39 «Про відмову у призначенні пенсії».

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення від 20.09.2024 року №39 зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 30.08.1978 записи, що внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 року №162: період роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року за записами №1-№2, оскільки запис на звільнення завірено печаткою, яку неможливо ідентифікувати; період роботи №3-№4, оскільки записи непридатні для сприйняття змісту; періоди роботи з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року за записами №5-№6 та з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року за записами №9-№10, оскільки у графі 3 розділу «Відомості про роботу» не зазначено повне найменування підприємства при прийнятті. Необхідно надати уточнювальні довідки, видані на підставі первинних документів (виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати) відповідно до Порядку №637. Одночасно повідомлено, що не зараховано періоди роботи з 1978 по 1987 роки, згідно довідки №20/771 від 23.11.2023 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської обласної ради, оскільки не зазначено накази та їх номери про прийняття на роботу та звільнення. Надану довідку про заробітну плату №6/768 від 22.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради, можливо буде врахувати після перевірки відповідності первинним документам. Довідку про заробітну плату №6/767 від 22.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради не можливо врахувати, оскільки згідно Акту перевірки №0400-011003-1/17534 від 16.08.2024 року встановлено не відповідність імені «Таиса» (згідно первинних документів) та «Таисия» відповідно 2 сторінки паспорту заявниці НОМЕР_1 від 02.02.2015 року. Встановити факт приналежності документів даній особі можливо у судовому порядку пункт 26 Порядку №637.

Позивачка не погодилася із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії та звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.

На виконання ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок №637.

Згідно п. 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Також, відповідно п.18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що згідно норм чинного законодавства та усталеної практики Верховного Суду, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

В оскаржуваному рішенні зазначено про те, що за результатами розгляду документів доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 30.08.1978 записи, що внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 року №162: період роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року за записами №1-№2, оскільки запис на звільнення завірено печаткою, яку неможливо ідентифікувати; період роботи №3-№4, оскільки записи непридатні для сприйняття змісту; періоди роботи з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року за записами №5-№6 та з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року за записами №9-№10, оскільки у графі 3 розділу «Відомості про роботу» не зазначено повне найменування підприємства при прийнятті. Необхідно надати уточнювальні довідки, видані на підставі первинних документів (виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати) відповідно до Порядку №637. Одночасно повідомлено, що не зараховано періоди роботи з 1978 по 1987 роки, згідно довідки №20/771 від 23.11.2023 року, виданої Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської обласної ради, оскільки не зазначено накази та їх номери про прийняття на роботу та звільнення. Надану довідку про заробітну плату №6/768 від 22.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради, можливо буде врахувати після перевірки відповідності первинним документам. Довідку про заробітну плату №6/767 від 22.11.2023 року, видану Обласним комунальним підприємством «Фармація» Дніпропетровської міської ради не можливо врахувати, оскільки згідно Акту перевірки №0400-011003-1/17534 від 16.08.2024 року встановлено не відповідність імені «Таиса» (згідно первинних документів) та «Таисия» відповідно 2 сторінки паспорту заявниці НОМЕР_1 від 02.02.2015 року.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

При цьому, неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а виклав правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Окрім того, суд зазначає, що записи трудової книжки про спірні періоди робити позивача розташовані у хронологічній послідовності, є чіткими, розбірливими, без будь-яких виправлень чи помарок у датах прийняття та звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачці протиправно відмовлено у врахуванні періодів її трудової діяльності з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року.

Крім того, в позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач протиправно не зарахував до її стажу періоди роботи з 21.04.2008 року по 19.07.2008 року.

З трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 30.08.1978 року вбачається, що у період з 21.04.2008 року по 19.07.2008 позивачка працювала у Дніпропетровській дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Стаж роботи позивачки у період з 21.04.2008 року по 19.07.2008 у Дніпропетровській дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» також підтверджується довідками Укрпошти від 16.08.2003 року №109-004-34-371, №109-004-34-372.

Згідно доданої до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 про відмову у призначенні пенсії форми РС- право періоди роботи ОСОБА_1 21.04.2008 року по 19.07.2008 року взагалі не зараховані.

При цьому, в оскаржуваному рішенні відповідач не відмовляв позивачці у зарахуванні до її стажу періодів роботи з 21.04.2008 року по 19.07.2008 року, у зв`язку із чим підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до її стажу періодів роботи з 21.04.2008 року по 19.07.2008 року у суду не має.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 та наявність підстав для його скасування.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Враховуючи протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, яка передбачає вихід за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року, з урахуванням висновків суду, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу до трудового стажу періоди роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 25.12.1985 року по 18.08.1998 року та з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.09.2024 року №39 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.09.2024 року про призначення пенсії за віком та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 30.08.1978 року по 08.12.1984 року, з 22.01.1985 року до 22.08.1985 року, з 23.12.1985 року по 18.08.1998 року та з 21.04.2008 року до 19.07.2008 року, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА