Справа № 460/7419/25
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Рівне №460/7419/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА-2003"

доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товару,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА-2003" (далі по тексту ТОВ "СФЕРА-2003", позивач) до Рівненської митниці (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000043 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2025/000015/2 від 11.04.2025.

За змістом позовної заяви позивач зазначає, що до митного органу подано декларацію з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Позивач вказує, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів. Просив задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк на подання відзиву.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позов. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач стверджує, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому, відповідач доводить, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою від 09.05.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

Ухвалою від 12.05.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 21.05.2025 продовжено розгляд справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

08.11.2021 між фінською фірмою UPM Sales Оу (Постачальник) та ТОВ "СФЕРА-2003" (Покупець) укладено Договір поставки № 28/10720/К006, відповідно до якого Постачальник передає у власність Покупцеві товари, тобто паперову продукцію, більш детально зазначену в Додатку 1.

Відповідно до додатку №17 від 06.03.2025 до договору постачання № 28/10720/К006 від 08.11.2021: умови поставки: FCA Dorpen (Incoterms 2020); умови оплати: 100% передоплата; ціна Євро/тонну: 860.

На виконання договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021 позивачу поставлено папір для офісної техніки з виробленої сульфатної целюлози, без вмісту волокон, отриманих механічним способом, не крейдований, не перфорований, не гофрований, без малюнків, тиснень, голограм та водяних знаків, одношаровий білий. В аркушах розміром 210x297 мм, формат A4. Щільність 80г/м2. - Марка «NEW FUTURE LАSER» - 21000 кг; вартість товару - 18060,00 EUR.

З метою митного оформлення товару позивачем подано до митного органу митну декларацію №25UA36U1 від 11.04.2025, в яких митна вартість вказаного товару визначена за першим методом, тобто за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) № від 08.04.2025; автотранспортна накладна №33525819_А від 08.04.2025; декларація про походження товару № від 08.04.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті №2 від 13.01.2025; рахунок на оплату №309 від 08.04.2025 (передплата); довідка про транспортні витрати №1 від 08.04.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №1 від 29.12.2021; Додаток №17 від 06.03.2025; договір поставки №28/10720/К006 від 08.11.2021; договір комісії №20-12 від 30.12.2021; додаткова угода № 3/24 від 16.12.2024 до договору комісії №20-12 від 20.12.2021; договір про надання послуг митного брокера №3012/21 від 30.12.2021; договір (контракт) про перевезення №1 від 22.10.2024; договір (контракт) про перевезення №84 від 01.01.2025; копія митної декларації країни відправлення №25FIV6B6 від 08.04.2025.

Декларанту направлено електронне повідомлення №611956 від 11.04.2025 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями з урахуванням технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) інвойс від 07.01.2025 №; 5) замовлення 9617655; 6) заявка від 04.04.2025 №309/1; 7) проформу №.

Також митним органом надіслано повідомлення №611961 від 11.04.2025, в якому зазначено, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості ідентичного товару (ціна 870євро/т на комерційних умовах поставки FСА Doerpen (DЕ)), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 13.02.2025 №25UА54UЗ (ціна згідно проформи рахунку від 07.01.2025 № ), від 27.01.2025 № 25UА20923000б922U0 (інвойс від 21.01.2025 №).

Листом №11/04-1 від 11.04.2025 позивач надав пояснення щодо митної вартості товару та зазначив, що додаткові документи надані не будуть.

Відповідачем за результатами опрацювання поданої 11.04.2025 МД №25UA36U1 та документів винесена картка відмови у митному оформленні товару №UА/204060/2025/000043, прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 11.04.2025 №UА204000/2025/000015/2, яким митну вартість товару визначено за (6) - резервнім метод.

Рішення від 11.04.2025 №UА204000/2025/000015/2 містить опис підстав для коригування митної вартості:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки, подані декларантом документи містять неточності:

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 постачальник передає у власність покупцю товари відповідно до якості, асортименту, кількості та на умовах, визначені цим Договором та Додатками 1, 2 і 3. Покупець приймає та оплачує товари на умовах, визначених Договором та Додатками 1, 2 і 3.

Відповідно до пункту 2.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 поставки товару здійснюватиметься окремими партіями відповідно до замовлень, які покупець направляє у письмовому вигляді. Інвойс від 08.04.2025 № містить реквізити замовлення 9617655, яке до митного оформлення не надано.

Відповідно до положень пункту 4.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 ціна товару встановлюється у Додатку 1. До митного оформлення надано Додаток №1 від 29.12.2021, однак, такий документ не містить відомостей про ціну товарів. Додатки 2 та 3 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 до митного оформлення не надано.

До митного оформлення надано Додаток №17 від 06.03.2025 до Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006, яким узгоджено, що товар постачається на умовах 100% передоплати за ціною 860євро/т. Період дії такої ціни з 06.03.2025. Інвойс від 08.04.2025 № також містить відомості про умови оплати - передоплата. Пунктом 4.3 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 визначено, що покупець оплачує кожну партію на підставі інвойсу постачальника. До митного оформлення не надано банківських платіжних документів, які можливо кореспондувати із імпортованою партією товарів згідно Інвойсу від 08.04.2025 №. Відповідно до пункту 4.4 в платіжному дорученні покупець вказує номер договору та номер рахунку за яким здійснюється платіж.

Платіжне доручення в іноземній валюті від 13.01.2025 №2 в графі 70 «Призначення платежу» містить реквізити інвойсу від 07.01.2025 №, який до митного оформлення не надано. Також зазначена в Платіжному дорученні в іноземній валюті від 13.01.2025 №2 сума оплати 109620,00євро не кореспондується із вартістю партії товару згідно Інвойсу від 08.04.2025 №.

Разом з тим, відповідно до пункту 6.6 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 у разі порушення термінів оплати покупець сплачує постачальнику неустойку.

Листом продавця від 06.03.2025 б/н повідомлено про зміну ціни на замовлення відвантажені та нові у 1 кварталі 2025 року, та зауважено, що ціни дійсні з 06.03.2025 на комерційних умовах поставки FCA Kouvola (FI), умови оплати-100% передоплата. Відомості Листа продавця від 06.03.2025б/н не кореспондуються із відомостями інвойсу від 07.01.2025 № та заявленими за митною декларацією в частині комерційних умов поставки товарів, що унеможливлює його врахування при оцінці імпортованої партії товарів.

Листом покупця від 10.04.2025 №10/04-1 направлено відомості з бухгалтерської документації щодо стану розрахунків із продавцем. Такий лист містить відомості про сплату Credit notes, однак, покупцем не надано таких документів. Вказане свідчить про сплату продавцем на вимогу покупця додаткових платежів, що стосуються виконання/невиконання умов Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 при поставці товарів, зокрема і імпортованої партії.

Надана копія митної декларації від 08.04.2025 №25FIV6B6 не кореспондується за вартістю партії товару та реквізитами комерційних документів із заявленими до митного оформлення.

Листом продавця від 03.03.2025 б/н повідомлено, що статистична вартість товару, зазначена в митній декларації включає вартість транспортування та страхування до фінського кордону, при цьому, такий лист за датою передує оформленню митної декларації № 25FIV6B6 - 08.04.2025. До митного оформлення не надано страхових документів та документів, що містять відомості про вартість страхування.

Зазначене вище свідчить про неподання усіх належних документів відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України та нез`явлення і включення до митної вартості усіх належних складових відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Рівненська митниця володіє інформацією щодо вартості ідентичного товару (ціна 870євро/т на комерційних умовах поставки FCA Doerpen (DE)), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 13.02.2025 №25UA54U3 (ціна згідно проформи рахунку від 07.01.2025 №, інвойсу від 10.02.2025 № ), від 27.01.2025 № 25UA22U0 (інвойс від 21.01.2025 №).

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови подання додаткових документів: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями: 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) інвойс від 07.01.2025 №; 5) замовлення 9617655; 6) проформу №; 7) страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування; 8) Credit notes, зазначені у листі покупця від 10.04.2025 №10/04-1; 9) Додатки 1, 2 і 3 до Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень статті 55 МКУ та частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом шляхом направлення електронного повідомлення, митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості згідно положень статті 59 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації про вартість ідентичного товару (ціна 870євро/т на комерційних умовах поставки FCA Doerpen (DE)), митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 13.02.2025 №25UA54U3 (ціна згідно проформи рахунку від 07.01.2025 №, інвойсу від 10.02.2025 № ), від 27.01.2025 № 25UA22U0 (інвойс від 21.01.2025 №) з урахуванням відомостей про додатково понесені витрати до місця ввезення на митну територію України згідно Рахунку на оплату від 08.04.2025 №309.

Числове значення митної вартості товару у валюті контракту визначено у розмірі 20161,30євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 924224,21грн (870євро/т*21т*45.8415грн/1 євро+86700грн)..

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з декларацією №25UA85U5 від 11.04.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України.

Не погодившись із карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Щодо розбіжностей та неточностей, на думку відповідача, які зазначені у рішенні про корегування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

У спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначає, що

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 постачальник передає у власність покупцю товари відповідно до якості, асортименту, кількості та на умовах, визначені цим Договором та Додатками 1, 2 і 3. Покупець приймає та оплачує товари на умовах, визначених Договором та Додатками 1, 2 і 3.

Відповідно до пункту 2.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 поставки товару здійснюватиметься окремими партіями відповідно до замовлень, які покупець направляє у письмовому вигляді. Інвойс від 08.04.2025 № містить реквізити замовлення 9617655, яке до митного оформлення не надано.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 Договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021 поставка товару протягом терміну дії цього договору здійснюватиметься окремими партіями відповідно до замовлень на поставку окремої партії Товару (далі Замовлення), які Покупець направляє в письмовому вигляді. Покупець вказує в замовленні характеристики окремої партії товару з усіма технічними параметрами, необхідними для виробництва та поставки товару, а також ймовірна дата готовності товару для поставки

Відтак, у замовленні не йдеться про ціну Товару, а вказується характеристики та технічні параметри Товару, що замовляється Покупцем.

При цьому, замовлення на поставку партії Товару не формує митну вартість Товару, оскільки є попереднім замовленням Позивача, а відтак не є документом із остаточною інформацію про Товар, його ціну і в майбутньому може коригуватись та змінюватись.

Тобто, заявка лише свідчить про майбутню угоду та поставку і не містить відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Крім цього, частиною другою статті 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості Товарів та обраного методу її визначення.

Згідно з частиною 5 статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, суд наголошує, що замовлення до Договору не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Таке замовлення не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) замовлення до зовнішньоекономічного контракту. Заявка стосується виконання сторонами їх договірних відносин.

Тому, суд вважає необґрунтованим покликання митного органу як на підставу коригування митної вартості не надання до митного оформлення замовлення №9617655.

На обґрунтування рішення про коригування митної вартості товару митний орган вказує, що відповідно до положень пункту 4.1 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 ціна товару встановлюється у Додатку 1. До митного оформлення надано Додаток №1 від 29.12.2021, однак, такий документ не містить відомостей про ціну товарів. Додатки 2 та 3 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 до митного оформлення не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що до митного оформлення позивачем було надано Додаток №17 від 06.03.2025 до Договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021, яким визначено, що ціна за тонну товару становить 860 Євро.

Така вартість зазначена і в наданому до митного оформлення інвойсі № від 08.04.2025.

Крім того, суд зазначає, що до повноважень митного органу не належить перевірка Договорів укладених між контрагентами та виконання ними умов вказаних Договорів.

У спірному рішенні відповідач зазначає, що до митного оформлення надано Додаток №17 від 06.03.2025 до Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006, яким узгоджено, що товар постачається на умовах 100% передоплати за ціною 860євро/т. Період дії такої ціни з 06.03.2025. Інвойс від 08.04.2025 № також містить відомості про умови оплати - передоплата. Пунктом 4.3 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 визначено, що покупець оплачує кожну партію на підставі інвойсу постачальника. До митного оформлення не надано банківських платіжних документів, які можливо кореспондувати із імпортованою партією товарів згідно Інвойсу від 08.04.2025 №. Відповідно до пункту 4.4 в платіжному дорученні покупець вказує номер договору та номер рахунку за яким здійснюється платіж.

Платіжне доручення в іноземній валюті від 13.01.2025 №2 в графі 70 «Призначення платежу» містить реквізити інвойсу від 07.01.2025 №, який до митного оформлення не надано. Також зазначена в Платіжному дорученні в іноземній валюті від 13.01.2025 №2 сума оплати 109620,00 євро не кореспондується із вартістю партії товару згідно Інвойсу від 08.04.2025 №.

Разом з тим, відповідно до пункту 6.6 Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 у разі порушення термінів оплати покупець сплачує постачальнику неустойку.

Суд зазначає, що дійсно платіжна інструкція в іноземній валюті від 13.01.2025 №2 в графі 70 «Призначення платежу» містить реквізити інвойсу від 07.01.2025 №, який до митного оформлення не надано.

З матеріалів справи встановлено, що платіжною інструкцією №2 від 13.01.2025 позивачем сплачено контрагенту кошти в розмірі 109620,00 Евро.

З листа від 10.04.2025 №10/04-1 встановлено, що станом на ранок 10.04.2025 позивач має переплату перед UPM Sales Оу по контракту № 28/10720/К006 від 08.11.2021 в розмірі 80174,00 Евро. Вказаний лист містить також звірку по взаєморозрахунках.

Таким чином, позивачем надано до митного оформлення платіжну інструкцію №2 від 13.01.2025 як на підтвердження сплати коштів в розмірі 109620,00 Евро, та лист від 10.04.2025 №10/04-1, який підтверджує наявність переплати в розмірі 80175,00 Евро.

Тобто позивачем митному органо надано документи на підтвердження внесення 100% переплати за поставлення товару на загальну суму 18060,00 Евро згідно з інвойсом № від 08.04.2025.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що митний орган не вправі перевіряти виконання сторонами умов договору, в тому числі, що стосується здійснення оплати.

У разі наявності в сторін спорів стосовно виконання умов договору (контракту) вони вирішуються в порядку визначеному в договорі.

Також митний орган зазначає, що листом продавця від 06.03.2025 б/н повідомлено про зміну ціни на замовлення відвантажені та нові у 1 кварталі 2025 року, та зауважено, що ціни дійсні з 06.03.2025 на комерційних умовах поставки FCA Kouvola (FI), умови оплати-100% передоплата.

Разом з тим, суд зазначає, що лист продавця не є документом який визначає умови договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021.

Згідно з пунктом 4.1 Договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021 ціна на товар встановлюється в Додатку 1.

Позивачем до митного оформлення було надано додаток №17 від 06.03.2025 до договору постачання № 28/10720/К006 від 08.11.2021: умови поставки: FCA Dorpen (Incoterms 2020); умови оплати: 100% передоплата; ціна Євро/тонну: 860. Період дії цін з 06.03.2025 до наступного повідомлення.

Щодо твердження відповідача, що відомості Листа продавця від 06.03.2025 б/н не кореспондуються із відомостями інвойсу від 07.01.2025 № та заявленими за митною декларацією в частині комерційних умов поставки товарів, що унеможливлює його врахування при оцінці імпортованої партії товарів, то суд зазначає, що поставка товару не відбувається на підставі інвойсу від 07.01.2025 №. Крім того, як зазначає сам відповідач, інвойс від 07.01.2025 № не надано до митного оформлення, а тому митний орган не міг здійснити відповідне порівняння.

Щодо твердження митного органу, що листом покупця від 10.04.2025 №10/04-1 направлено відомості з бухгалтерської документації щодо стану розрахунків із продавцем. Такий лист містить відомості про сплату Credit notes, однак, покупцем не надано таких документів. Вказане свідчить про сплату продавцем на вимогу покупця додаткових платежів, що стосуються виконання/невиконання умов Договору постачання від 08.11.2021 №28/10720/К006 при поставці товарів, зокрема і імпортованої партії.

Як вже зазначалося судом, митний орган не уповноважений перевіряти виконання сторонами умов договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021, в тому числі порядок здійснення взаєморозрахунків між контрагентами.

Лист від 10.04.2025 №10/04-1 містить не лише покликання на Credit notes, а й на інші документи, які зазначені на підтвердження здійснення взаєморозрахунків між сторонами договору № 28/10720/К006 від 08.11.2021 та підтверджують списання UPM Sales Оу коштів сплачених позивачем на користь Продавця згідно з платіжною інструкцією №2 від 13.01.2025.

Надання чи не надання до митного оформлення Credit notes не впливає на визначення митної вартості товару заявленого позивачем до митного оформлення.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що вартість поставленого згідно з комерційним інвойсом № від 08.04.2025 товару повністю оплачена.

Крім того, платіжні документи, що стосуються оплати товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України не є обов`язковим документом, який підтверджує митну вартість товару, тобто факт наявності чи відсутності оплати товару на момент його розмитнення жодним чином не впливає на його митну вартість.

Щодо твердження митного органу, що надана копія митної декларації від 08.04.2025 №25FIV6B6 не кореспондується за вартістю партії товару та реквізитами комерційних документів із заявленими до митного оформлення, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) такої декларації. Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

На обґрунтування спірного рішення відповідач також зазначає, що листом продавця від 03.03.2025 б/н повідомлено, що статистична вартість товару, зазначена в митній декларації включає вартість транспортування та страхування до фінського кордону, при цьому, такий лист за датою передує оформленню митної декларації № 25FIV6B6 - 08.04.2025. До митного оформлення не надано страхових документів та документів, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

В пункті 8 частини 2 статті 53 МК України зазначено, що страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування подаються до митного оформлення у випадку, якщо здійснювалося страхування.

За правилами Інкотермс-2020 поставка на умовах FCA означає, що продавець передасть товар, що пройшов митне очищення для експорту, вказаному покупцем перевізнику в зазначеному місці. Відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно.

Поставка товару здійснювалася на умовах FCA Dorpen (Incoterms 2020), як це зазначено в рахунку-фактурі (інвойсі) № від 08.04.2025 та автотранспортній накладній №33525819_А від 08.04.2025.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання правил Інкотермс-2020п позивач поніс витрати з перевезення товару від місця передачі товару перевізнику з міста Дерпен (Німеччина) до кордону України (м/п Ягодин) та по території України м/п Ягодин м. Вишневе (Україна). Страхування вантажу не здійснювалося, що в свою чергу підтверджується довідкою про транспортні витрати №1 від 08.04.2025.

Відповідно до тлумачення базису поставки FCA (Інкотермс 2020), поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником.

Доказів на підтвердження того, що заявлений до митного оформлення товару підлягав страхуванню і декларантом позивача вартість такої страховки не включено до митної вартості розмитнюваного товару відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Відтак оскільки з поданого до митного оформлення пакету документів встановлено, що страхування товару не здійснювалось, такі документи декларантом не подавалися.

Стосовно листа UPM Sales Оу від 03.03.2025 на який покликається митний орган, то він стосується транспортування товару Продавцем, який і здійснював страхуванням товару до фінського кордону. Доказів понесення таких витрат позивачем матеріали справи не містять.

Таким чином, суд зазначає, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Також суд наголошує, що саме по собі прирівнювання митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

За змістом пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

На підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Поміж того, що в оскаржуваному рішенні про коригування, митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент якість та умови поставок).

За наведеного, спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

Крім того, суд зазначає, що наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Суд звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Щодо коригування митної вартості товару на підставі митних декларацій від 13.02.2025 №25UA54U3 (ціна згідно проформи рахунку від 07.01.2025 № інвойсу від 10.02.2025 № ), від 27.01.2025 № 25UA22U0 (інвойс від 21.01.2025 №), то суд констатує, що навіть наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта, і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 05.05.2022, справа № 2040/6019/18.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За наведеного, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на те, що поданий позивачем пакет документів для митного оформлення є неповним та містить розбіжності, не відповідає дійсним обставинам справи та є підставою для скасування картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000043 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2025/000015/2 від 11.04.2025.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у порядку статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА-2003" до Рівненської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000043.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2025/000015/2 від 11.04.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРА-2003" суму судового збору у розмірі 6056 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СФЕРА-2003" (вул. Гідності, 120,м. Самар,Самарівський р-н, Дніпропетровська обл.,51200. ЄДРПОУ/РНОКПП 32723571)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 18.11.2025.

Суддя Олег ГРЕСЬКО