Справа № 400/5956/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/5956/25

Категорія:112010205 Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:15.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Божко А.К.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФ України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з 17 лютого 2024 року пенсії в разі втрати годувальника, обчисленої з використанням середньомісячного розміру додаткових видів грошового забезпечення та премії 1 145,83 грн;

- зобов`язання ГУПФ України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 як законному представнику неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з дати призначення 17 лютого 2024 року перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника, обчислену виходячи з середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірі 17 239,18 грн, визначеної у довідці військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказувала, що ОСОБА_1 з січня 2025 року отримує пенсію в разі втрати годувальника, яку призначено з 17 лютого 2024 року по 31 березня 2033 року, за загиблого ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ). Однак, на переконання законного представника позивача, розмір пенсії їй протиправного обчислено із врахуванням суми середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення 1 145,83 грн за період з 01 червня 2020 року по 31 березня 2022 року, а не із 17 239,18 грн сума середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_3 згідно з довідки в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520. Окремо вона звернула увагу на те, що неприпустимо враховувати суми додаткових видів грошового забезпечення за два повних місяці служби померлого годувальника шляхом ділення на 22 місяці (місяці служби перед датою смерті, визначеною у свідоцтві про смерть), що в п`ятнадцять разів зменшило розмір середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Постанова №393) середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Оскільки ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 13 квітня 2022 року, тому відповідач правомірно при обчислені розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення зарахував останній календарний місяць служби підряд перед смертю годувальника, тобто з 01 березня 2020 року по 31 березня 2022 року. Згідно вказаними документами період проходження служби з травня 2020 року по березень 2022 року складав 22 календарних місяців, а розмір додаткових видів грошового забезпечення 25 208,36 грн. З урахуванням вищевказаного, розмір пенсії позивачки обчислено з урахуванням періодів проходження військової служби до виключення із списків особового складу військової частини. Середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення після розрахунків складає 1 145,83 грн (25 208,36 грн. : 22 = 1 145,83 грн.). Також на переконання відповідача, позовні вимоги про перерахунок пенсії з 17 лютого 2024 року по 08 грудня 2024 року підлягають залишенню без розгляду, оскільки подані з порушенням строків звернення до адміністративного суду, встановлених ст. 120 КАС України.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ГУПФ України в Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати з 17 лютого 2024 року ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника, обчисленої з використанням середньомісячного розміру додаткових видів грошового забезпечення та премії 1 145,83 грн.

Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 з 17 лютого 2024 року пенсії в разі втрати годувальника, обчислену виходячи з середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірі 12 604,18 грн., визначеної у довідці в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при обчислені розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії зараховується останній календарний місяць служби підряд перед смертю годувальника, тобто за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року. Згідно вказаними документами період проходження служби з травня 2020 року по березень 2022 року складає 22 календарних місяців, а розмір додаткових видів грошового забезпечення 25 208,36 грн. З урахуванням вищевказаного, розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням періодів проходження військової служби до виключення із списків особового складу військової частини. Середньомісячний розмір додаткових видів розрахунків складає 1 145,83 грн. (25 208,36:22 = 1 145,83). Оскільки, обчислення додаткових видів грошового забезпечення та премії проведено відповідачем з дотриманням вимог законодавства, то вимоги позивача про перерахунок пенсії є необґрунтованими та безпідставними. Таким чином, не належне дослідження доказів судом першої інстанції та подальше прийняття рішення від 15 липня 2025 року у справі №400/5956/25 призвело до хибного висновку про покладання зобов`язання на ГУПФ України в Миколаївській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 з 17 лютого 2024 року пенсії в разі втрати годувальника, обчислену виходячи з середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірі 12 604,18 грн., визначеної у довідці в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520, з урахуванням раніше виплачених сум.

У відзиві ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на апеляційну скаргу вказується, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 17 серпня 2015 року, батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Батько позивачки брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з російською військовою агресією проти України, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 11 березня 2024 року №638/убд/2.

Згідно зі свідоцтвом про смерть (повторно, запис поновлено) серія НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 10 наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 червня 2024 року №170 ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення з 13 квітня 2022 року. Також в наказі зазначено, що він в період з 12 квітня 2022 року по 16 лютого 2024 року вважався таким, який зник безвісти.

Згідно з довідками в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520 і від 10 червня 2024 року №2521 батькові позивачки нараховувались і виплачувались основні та додаткові види грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по січень 2024 року.

07 червня 2024 року в/ч НОМЕР_1 видала на ім`я ОСОБА_3 грошовий атестат №2495/1, в якому зазначено відомості про його основні та додаткові види грошового забезпечення за період з 01 лютого 2024 року по 16 лютого 2024 року.

Відповідно до протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 30 липня 2024 року №5803 смерть ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини.

У довідці управління соціального захисту населення Миколаївської районної військової адміністрації від 04 жовтня 2024 року №3344/04 зазначено, що ОСОБА_2 є членом сім`ї загиблого (померлого) Захисника України та має право на користування пільгами відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

03 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) надіслало до відповідача подання про призначення пенсії №6348 щодо призначення ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника.

Згідно з протоколом за пенсійною справою (Міноборони) від 23 лютого 2024 року ОСОБА_2 призначено з 17 лютого 2024 року пенсію в разі втрати годувальника її батька ОСОБА_3

18 квітня 2025 року представник позивача надіслала відповідачу адвокатський запит щодо здійснення перерахунку пенсії в разі втрати годувальника позивача з дня її призначення з 17 лютого 2024 року на підставі грошового атестата від 07 червня 2024 року №2495/1, довідок в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520 і від 10 червня 2024 року №2521 із врахуванням середнього розміру грошового забезпечення її загиблого батька в сумі 17 239,18 грн.

Листом від 28 квітня 2025 року №1400-0308-8/35386 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача, посилаючись на відсутність підстав для такого перерахунку.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не повинна нести негативні для себе наслідки у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав відповідачу належні документи для призначення позивачу пенсії, і що відповідач самостійно не вжив належних заходів щодо отримання інформації про розмір грошового забезпечення батька позивача за 20 місяців його військової служби, а саме: за період з 01 червня 2020 року по 31 січня 2022 року.

За таких обставин, середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення повинен був визначатися за наявними даними про розміри додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби підряд перед смертю годувальника, тобто за два місяці (з 01 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року), а саме в розмірі 12 604,18 грн. (25 208,56 грн. : 2 = 12 604,18 грн., де 25 208,58 грн. загальний розмір отриманих ОСОБА_3 додаткових видів грошового забезпечення за лютий і березень 2022 року згідно з довідок в/ч НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520 і від 10 червня 2024 року №2521, а 2 кількість фактично відпрацьованих місяців перед його смертю).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення цих осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Абзацом 3 преамбули Закону №2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно ч.4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається, з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення таких осіб.

Порядок проведення перерахунку цього виду пенсій встановлений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення цих осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі Порядок №45).

Згідно п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.ч.2, 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Частиною 2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно ч.3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно абз.1 ч.2 ст. 46 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів дійшла висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком та незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Право особи на отримання пенсії є безумовним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державною зобов`язань у соціальній сфері.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17та від 29 листопада 2019 у справі №608/957/16-а.

Абзацом 1 п.2 ч.2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Згідно п."а" ч.4 ст. 30 Закону №2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Таким чином, право на пенсію в разі втрати годувальника мають неповнолітні діти незалежно від факту перебування на утриманні годувальника.

Відповідно п."б" ч.1 ст. 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Згідно абз.3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок встановлений Постановою №393.

Відповідно до абзаців першого і третього Постанови №393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Абзацом 11 п.7 Постанови №393 визначено, що для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менш як 24 календарних місяці, з 1 березня 2018 р. та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менш як 24 календарних місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.

З вищевикладеного слідує, що розмір пенсії в разі втрати годувальника визначається з розміру грошового забезпечення загиблого військовослужбовця, які на час смерті мали менш як 24 календарні місяці служби, за останні фактичні місяці служби перед смертю.

Відповідно п.6 Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Перелік документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника вказаний у п.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Порядок №3-1).

Пунктом 12 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п.6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Згідно п.13 Порядку №3-1 встановлено порядок приймання, оформлення і розгляду документів органами, що призначають пенсії.

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом №2262-ХІІ (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно п.16 Порядку №3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 17 Порядку №3-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Порядок приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають пенсії, визначено у розділі IV Порядку №3-1.

Пунктом 2 Порядку №3-1 визначено, що при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію: 1) ідентифікує заявника (його представника); 2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії; 3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності; 4) з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; 5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; 6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; 7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку; 8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Згідно з вимогами п.5 розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший приймається з урахуванням: якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі цих документів. При надходженні документів, про необхідність надання яких у визначений строк було письмово повідомлено заявника, розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження таких документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується за заявою особи з урахуванням строків, передбачених ч.2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно п.6 розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Колегія суддів зазначає, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2018 року у справі №328/4303/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу з 17 лютого 2024 року (з наступного дня, про який сплачено грошове забезпечення) була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону України №2262-ХІІ, що підтверджується протоколом за пенсійною справою (Міноборони) від 23 грудня 2024 року.

До подання було надано, зокрема, грошовий атестат від 07 червня 2024 року №2495/1 та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 10 червня 2024 року №2520 та від 10 червня 2024 року №2521, видані військовою частиною НОМЕР_1 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що для обчислення розміру пенсії пенсійним органом використано грошове забезпечення у загальній сумі 5 558,33 грн., яке складається з:

посадового окладу 3 000 грн.;

окладу за військове звання 530 грн.;

процентної надбавки за вислугу років 2% - 882,50 грн.;

середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. "надбавка за специфічні умови проходження служби 87,8%, премія %" 1 145,83 грн.

В обґрунтування наведеного розрахунку середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення відповідач посилається на те, що оскільки згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) ОСОБА_3 призваний на військову службу 08 травня 2020 року, виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та знятий зі всіх видів забезпечення з 13 квітня 2022 року, то середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначено за два календарні місяці служби підряд перед смертю годувальника (за період з 01 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року) шляхом ділення на 22 місяці останні календарні місяці служби підряд перед смертю годувальника, тобто з 01 червня 2020 року по 31 березня 2022 року.

Колегія суддів акцентує увагу, що згідно з грошовим атестатом від 07 червня 2024 року №2495/1, виданим військовою частиною НОМЕР_1 , оклад за військовим званням ОСОБА_3 становить 530,00 грн.; посадовий оклад 3 000 грн. (тарифний розряд 07); надбавка за вислугу років 25%; щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби 87,08%; премія 600%.

Враховуючи вищенаведені обставини, сума грошового атестату складає 25 809,68 грн. (оклад за військовим званням 530 грн. + посадовий оклад 3 000 грн + надбавка за вислугу років 25% (882,50 грн) + надбавка за особливості проходження служби 87,08% (3874,18 грн) + премія - 600% (18000,00 грн)).

Відповідно до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України Закон №2262-ХІІ від 10 червня 2024 року №2521, виданою в/ч НОМЕР_1 на матроса ОСОБА_3 , останньому у період з лютого 2022 року по січень 2024 року виплачувались щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби у розмірі 3 874,18 грн щомісячно, премія: з лютого 2022 року по січень 2023 року 8 730,00 грн щомісячно, а з лютого 2023 року по січень 2024 року 18 000 грн. щомісячно. Загальний розмір 413 740, 32 грн. У довідці також вказано, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Довідкою про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону №2262-ХІІ та абз.8 п.7 Постанови №393, виданою військовою частиною НОМЕР_1 на ОСОБА_3 , підтверджується, що середній розмір додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії померлого годувальника ОСОБА_4 за період з лютого 2022 року по січень 2024 року становить 17 239,18 грн.

Відповідно абз.абз.1-3 п.7 Постанови №393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Абзацом 9 п.7 Постанови №393 передбачено, що для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менш як 24 календарних місяці, з 1 березня 2018 р. та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менш як 24 календарних місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Постанова №393 не містить застережень щодо можливості включення до розрахунку для призначення пенсії по втраті годувальника нарахованого та виплаченого відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти" (далі Порядок №884) грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти, до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини. При цьому, з такого грошового забезпечення, у тому числі й додаткових видів, проводиться відрахування та сплата страхових внесків, як того вимагають приписи Постанови №393.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із поданням про призначення пенсії від ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 грудня 2024 року №6348 на адресу відповідача надійшли грошовий від 07 червня 2024 року №2495/1, а також довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії від 10 червня 2024 року №2520 та №2521, видані військовою частиною НОМЕР_1 на матроса ОСОБА_3 , згідно з якими середній розмір додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії померлого годувальника ОСОБА_3 становить 17 239,18 грн.

Доказів недійсності такого грошового атестату та довідок чи недостовірності зазначених у них відомостей, відповідачем не наведено. Отже, самостійно обчислюючи середній розмір додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для призначення пенсії позивачу ГУ

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що доказів вжиття ГУПФ України в Миколаївській області будь-яких заходів, спрямованих на дооформлення наданих документів не надано.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 червня 2024 року №170 ОСОБА_3 на військову службу призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його смерть пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно, запис поновлено) серія НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 2024 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 червня 2024 року №170, протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 30 липня 2024 року №5803.

Таким чином середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення повинен був би обчислюватись шляхом ділення загальної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_3 за період з 01 червня 2020 року по 31 березня 2022 року на 22 календарних місяці.

Однак, до подання про призначення пенсії від 03 грудня 2024 року №6348 ІНФОРМАЦІЯ_3 додало довідки військової частини НОМЕР_1 від 10 червня 2024 №2520 і від 10 червня 2024 року №2521, в яких зазначені відомості про розміри грошового забезпечення з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2024 року. Дані про грошове забезпечення батька позивачки за період з 01 червня 2020 року по 31 січня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав. Тобто інформація була надана лише за два місяці: лютий і березень 2022 року.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач вжив всіх необхідних заходів для підготовки документів для призначення пенсії позивачці, передбачених розділом ІІІ Порядку 3-1.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач не повинна нести негативні для себе наслідки у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не надав відповідачу належні документи для призначення позивачу пенсії, і що відповідач самостійно не вжив належних заходів щодо отримання інформації про розмір грошового забезпечення батька позивачки за 20 місяців його військової служби, а саме: за період з 01 червня 2020 року по 31 січня 2022 року.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що ГУПФ України в Миколаївській області протиправно визначив відповідну суму шляхом ділення загального розміру додаткових видів грошового забезпечення за лютий і березень 2022 року на всі 22 календарних дні служби батька позивачки за відсутності даних про грошове забезпечення за червень 2020 року січень 2022 року (за 20 місяців).

За урахуванням вищенаведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що середньомісячний розмір додаткових видів грошового забезпечення повинен був визначатися за наявними даними про розміри додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби підряд перед смертю годувальника, тобто за два місяці (з 01 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року), а саме в розмірі 12 604,18 грн. (25 208,56 грн / 2 = 12 604,18 грн., де 25 208,58 грн. загальний розмір отриманих ОСОБА_3 додаткових видів грошового забезпечення за лютий і березень 2022 року згідно з довідок військової частини НОМЕР_1 від 10 червня 2024 року №2520 та від 10 червня 2024 року № 2521, а 2 кількість фактично відпрацьованих місяців перед його смертю).

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.