Справа № 160/29191/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 листопада 2025 року Справа №160/29191/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Дяденчука Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови №078829 від 17.04.2025р., -

УСТАНОВИВ:

08.10.2025р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Дяденчука Дмитра Вікторовича та просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті серії ПШ №078829 від 17.04.2025, про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача;

- стягнути з Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені нею судові витрати.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позові позивач посилається на те, що вона не є автомобільним перевізником; водій ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, вантаж перевозив у власних особистих цілях без мети здійснення підприємницької діяльності; у випадку використання транспортного засобу фізичною особою у власних особистих інтересах вимоги щодо наявності тахографа, протоколу адаптації та ТТН є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству, проте, викладу обставин з посиланнями на норми матеріального права та докази, що ці обставини підтверджують позов не містить та відповідних доказів до позову не додано, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А обов`язок довести ті обставини, на які позивач посилається у позові, покладається на позивача згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і відповідно до вимог ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позову, позивачем оскаржується постанова про накладення штрафу від 17.04.2025р.

Тобто, станом на 08.10.2025р. позивачем шестимісячний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом (з 18.04.2025р. по 18.09.2025р.), встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним додається також оригінал або копія оспорюваного акта.

Разом з тим, позивачем до позову не додано копії оскаржуваної постанови №078829 від 17.04.2025р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, в порушення вимог ч.7 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, в якому необхідно викласти обставини в частині того, що позивач не є автомобільним перевізником; водій ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, вантаж перевозив у власних особистих цілях без мети здійснення підприємницької діяльності; у випадку використання транспортного засобу фізичною особою у власних особистих інтересах вимоги щодо наявності тахографа, протоколу адаптації та ТТН є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству, з посиланням на норми матеріального права та з наданням доказів, що підтверджують ці обставини, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- копії оспорюваної постанови №078829 від 17.04.2025р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, у відповідності до вимог ч.4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.5 ч.5 ст.160, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області в особі в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Дяденчука Дмитра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови №078829 від 17.04.2025р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, в якому необхідно викласти обставини в частині того, що позивач не є автомобільним перевізником; водій ОСОБА_2 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, вантаж перевозив у власних особистих цілях без мети здійснення підприємницької діяльності; у випадку використання транспортного засобу фізичною особою у власних особистих інтересах вимоги щодо наявності тахографа, протоколу адаптації та ТТН є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству, з посиланням на норми матеріального права та з наданням доказів, що підтверджують ці обставини, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- копії оспорюваної постанови №078829 від 17.04.2025р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, у відповідності до вимог ч.4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва