Справа № 560/18708/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

19 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Печений Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, відповідно до якої, просить:

" - визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_1 ) щодо не внесення до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.203р. №14 про результати розслідування за фактом отримання травми старшим солдатом ОСОБА_1 , відомостей про те, коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні), у відповідності до вимог п. 18 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України затверджену Наказом Міністерства оборони України за №332 від 27.10.2021 зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за №1667/37289;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_1 ) внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.203р. №14 про результати розслідування за фактом отримання травми старшим солдатом ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 18 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України затверджену Наказом Міністерства оборони України за №332 від 27.10.2021 зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за №1667/37289, вказавши у ньому, що нещасний випадок стався під час виконання обов`язків військової служби".

Ухвалою від 03.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу запропоновано усунути перелічені недоліки повинні протягом п`яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом надання до суду письмової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням дотримання строків звернення до суду і доказів цього з урахуванням вимог ст. 123 і ст. 161 КАС України.

На виконання ухвали від 03.11.2025 року, позивачем подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій ОСОБА_1 вказує таке.

Зазначає, що 19.01.2023 з ним стався нещасний випадок.

Посилається на те, за нещасним випадком проведено службове розслідування, яке оформлене Актом проведення розслідування нещасного випадку Форми НВ-2 від 27.01.2023 року.

Стверджує, що 27.01.2023 складений Акт №11 про нещасний випадок за Формою НВ-3.

Як зазначає позивач, із моменту настання нещасного випадку і до сьогодні він перебуває на лікуванні.

Посилається на те, що з метою отримання одноразової допомоги при втраті працездатності, він просив видати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Стверджує, що тільки в квітні 2025 йому надано довідку № 2360/537 від 21.04.2025 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Як зазначає позивач, у вказаній вище довідці вказано, що остання видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №14.

Позивач вказує, що, так як вказаний наказ у нього був відсутній, як і відсутній акт за формою НВ-3, то з метою перевірки та з`ясуванні усіх обставин (причин), 23.07.2025 направлений адвокатський запит, яким висловлено прохання надати: засвідчену належним чином копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №14.

Стверджує, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №14 отримано ним 07.08.2025 року.

Позивач посилається на те, що у подальшому він намагався виправити через відповідача шляхом усунення у ньому порушень, зокрема, шляхом внесення змін до існуючого або видання нового наказу, щоб він відповідав нормативним вимогам.

Вказує, що 17.10.2025 від відповідача ним отримано листа № 2301 від 18.09.2025 року, у якому позивача повідомлено, що, оскільки командування військової частини НОМЕР_1 вважає, що у зверненні факт порушень підтвердження не знайшов, то і усувати такі порушення шляхом внесення змін в будь-які документи - немає підстав.

Як зазначає позивач, вказаним вище листом командування військової частини НОМЕР_1 відмовилось в поза судовий спосіб усунути допущені помилки, що, в свою чергу, не залишило іншого виходу для позивача, як звернення до суду за захистом своїх прав.

Дослідивши заяву про поновлення процесуального строку, матеріали позовної заяви, необхідно зазначити про таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець установив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо дня, коли позивач дізналався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, треба зазначити про таке.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічний підхід до тлумачення поняття «повинен був дізнатися», що вжите у статті 122 КАС України, неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 квітня 2025 року у справі № 380/9517/23, від 29 листопада 2024 року у справі № 420/6633/23.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 отримав наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №14 саме 07.08.2025 року.

Водночас, до суду із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 30.10.2025 року, тобто із пропуском строку звернення, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Водночас, щодо посилання позивача на те, що після ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 №14, ним вживалися позасудові заходи врегулювання спірних правовідносин, то необхідно зазначити про таке.

Вказані вище дії позивача і, серед іншого, отримання ним листа відповідача № 2301 від 18.09.2025 року не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли останній почав вчиняти активні дії щодо захисту своїх прав, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду із позовною заявою.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Водночас, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності в адміністративно-процесуальних відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові від 24 вересня 2019 року у справі № 420/6389/18 Верховний Суд зауважив, що під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин і правових підстав, відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду поважними, а тому, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяЄ.В. Печений