Справа № 140/7021/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/7021/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Листом від 20.06.2025 № 8110-7573/Ш-02/8-0300/25 ГУ ПФУ у Волинській області, у відповідь на звернення позивача щодо встановлення підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни повідомило, що згідно із статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551-ХІІ) пенсії особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни підвищуються на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений позивачу розмір підвищення 944,40 грн відповідає нормам чинного законодавства, тому правові підстави для зміни розміру підвищення відсутні.

Позивач вважає незаконним рішення, викладене у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 20.06.2025 № 8110-7573/Ш-02/8-0300/25, та зазначає, що має право на спірну надбавку (підвищення) до пенсії як інвалід війни 2 групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, яку набув на підставі статті 25 Закону № 2262-ХІІ та частини четвертої статті 13 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону від 23.11.1995 № 458/95-ВР, тобто до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05.10.2005 № 2939-IV (далі - Закон № 2939-IV). Підвищення до пенсії з 01.01.2025 має відповідати розміру 8263,50 грн (2361,00 грн х 350 %).

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності, з урахуванням надбавки (підвищення) до пенсії як інваліду 2 групи внаслідок війни, в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону № 3551-XII, та зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням надбавки (підвищення) до пенсії як інваліду 2 групи внаслідок війни, в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону № 3551-XII.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного (а. с. 11).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 15-16) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 27.07.1999 отримує пенсію по ІІ групі інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 6 зворот), матеріалами пенсійної справи № ХА4574-МВС (а. с. 7-8, 17-19).

З витягу з пенсійної справи № ХА4574-МВС видно, що позивачу встановлено підвищення до пенсії згідно із статтею 13 Закону № 3551-ХІІ, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 944,40 грн (а. с. 8, 18).

Листом від 20.06.2025 № 8110-7573/Ш-02/8-0300/25 ГУ ПФУ у Волинській області, у відповідь на звернення позивача щодо встановлення підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни повідомило, що згідно із статтею 13 Закону № 3551-ХІІ пенсії особам з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни підвищуються на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений позивачу розмір підвищення 944,40 грн (2361,00 грн х 40 %) відповідає нормам чинного законодавства, тому правові підстави для зміни розміру підвищення відсутні (а. с. 9).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 25 Закону № 2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 3551-XII в редакції, чинній до 01.01.2006, інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом № 2939-IV, який набрав чинності 01.01.2006, частину четверту статті 13 Закону № 3551-XII було викладено у такій редакції: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Суд звертає увагу, що Закон № 2939-IV таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у встановленому законом порядку не визнавався. Конституційний Суд України ухвалою від 23.10.2007 № 58-у/2007 відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3, 4, 5, 6 розділу I Закону № 2939-IV.

Враховуючи, що частиною четвертою статті 13 Закону № 3551-XII (в редакції Закону № 2939-IV) з 01.01.2006 відсутня норма, яка встановлює інвалідам війни ІІ групи підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, а визначено, що інвалідам війни ІІ групи пенсії підвищуються у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу підвищення до пенсії в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (що становить 944,40 грн), діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (подібних висновків щодо застосування Закону № 3551-XII в редакції Закону № 2939-IV Верховний Суд дійшов у постановах від 26.11.2020 у справі № 826/16982/18, від 04.03.2021 у справі № 628/2021/16-а).

Стосовно доводів позивача про те, що на час призначення йому пенсії (з 27.07.1999) діяла правова норма, яка визначала підвищення до пенсії інвалідам війни в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, суд зазначає про таке.

Згідно з пояснювальною запискою, яка подавалася до проекту Закону № 2939-IV (https://w2.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_2?pf3516=5439&skl=5), доплати, розраховані на підставі мінімальних пенсій, не забезпечують нагальні потреби пенсіонерів-ветеранів в матеріальному забезпеченні, а визначення розміру мінімальної пенсії залежить від прийняття відповідних постанов Кабінетом Міністрів України. Саме тому, пропонується здійснити поліпшення матеріального становища ветеранів Великої Вітчизняної війни не шляхом доведення пенсій до рівня прожиткового мінімуму, а через підвищення рівня доплат до пенсій на підставі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Для цього відповідні зміни вносяться до статей 12-14 Закону № 2939-IV. Прожитковий мінімум встановлюється відповідно до законів України, тому розрахунки державних витрат на фінансування зазначених доплат пропонується здійснювати на підставі відповідного Закону України про прожитковий мінімум, чинний протягом року, який передує року планування фінансових витрат. Завдяки цьому, розрахунки витрат Державного бюджету України будуть здійснюватись Кабінетом Міністрів України на підставі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Отже, внесені законодавцем шляхом прийняття Закону № 2939-IV зміни у сфері соціального забезпечення відповідних категорій військовослужбовців були спрямовані на зміну механізму розрахунку вищевказаних соціальних виплат шляхом прийняття за основу базового соціального стандарту (прожитковий мінімум), розмір якого визначався законом.

Суд відхиляє покликання позивача на постанову Верховного Суду від 08.04.2024 у справі № 580/6509/23, оскільки спір у вказаній справі виник щодо проведення індексації пенсії за віком, висновки щодо застосування норм Закону № 3551-XII в редакції Закону № 2939-IV у вказаній постанові Верховного Суду відсутні.

Також суд відхиляє покликання позивача на постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 196/1022/16-а та від 25.07.2019 у справі № 196/881/16-а, оскільки за обставинами цих справ позивачам пенсії по інвалідності були призначені після прийняття Закону № 2939-IV, та у цих постановах Верховний Суд зазначив, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню стаття 25 Закону № 2262-ХІІ та стаття 13 Закону № 3551-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення пенсії, якими було передбачено підвищення пенсії у процентах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Водночас, вказані постанови Верховного Суду не містять висновків щодо застосування норм права в частині визначення розміру підвищення пенсій військовослужбовцям, яким пенсія по інвалідності була призначена до прийняття Закону № 2939-IV.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для встановлення позивачу як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи підвищення у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком, під час судового розгляду справи судом не встановлено порушення права позивача на отримання підвищення у розмірі, визначеному чинною редакцією частини четвертої статті 13 Закону № 3551-XII, оскаржувані у цій справі дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зміні розміру підвищення за заявою позивача від 10.06.2025 є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх