Справа № 160/31319/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2025 рокуСправа № 160/31319/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Максимов Роман Ігорович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.07.2025 року Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період в частині призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації, в особливий період;

- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №191 від 07.07.2025 року в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 року скерована представнику позивача через підсистему Електронний суд та доставлена в електронний кабінет 04.11.2025 року, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Красовської Анастасії Анатоліївни про доставку електронного листа.

18.11.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2025 року представник позивача подав до суду заяву про виконання ухвали суду, в якій просить суд поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши вказану заяву представника позивача, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача посилається на наступне. Зважаючи, що станом на момент видачі оскаржуваних наказів позивач не проходив публічну службу та потрапив туди недобровільно, а за обставин викладених у позові, а саме викрадений невідомими особами у військовій формі, без проведення будь-яких лабораторних досліджень та без проходження ВЛК був доставлений до військової частини без будь яких пояснень, досить тривалий час перебував у шоковому стані, по цей день не ознайомлений з наказами про мобілізацію та про зарахування до військової частини, а КАС України не пов`язує перебіг строків з обізнаністю представника сторони та те, що це автоматично свідчить про обізнаність сторони, що свідчить про відсутність підстави для застосування приписів частини п`ятої статті 122 КАС України.

Питання строків звернення до адміністративного суду врегульовано приписами статті 122 КАС України, згідно із частиною першою якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).

За правилами частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує зі змісту статті 123 КАС України подання до суду позовної заяви з пропуском строку звернення до суду не є безумовною підставою для застосування наслідків такого пропуску у вигляді повернення такої позовної заяви або залишення її без розгляду. Відповідний строк може бути поновлений ухвалою суду за наявності поважних, документально підтверджених причин його пропуску. При цьому, обов`язок доведення існування таких причин покладено на позивача, тобто особу, яка звертається на суду.

Суддя зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суддя зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Як уже було зазначено в ухвалі суду від 04.11.2025 року, предметом спору у даній справі є оскарження законності наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.07.2025 року Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період та наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №191 від 07.07.2025 року в частині зарахування позивача до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Оскільки військова служба, у розумінні статті 4 КАС України, є публічною службою, а даний позов стосується питання прийняття та проходження позивачем публічної служби, то строк звернення з даним позовом до суду регулюється частиною 5 статті 122 КАС України - один місяць, обчислення відліку якого розпочинається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання представника позивача на те, що позивач не перебував на публічній службі на момент видачі оскаржуваних наказів не береться суддею до уваги, оскільки початком військової служби, згідно з законодавством України, вважається день відправлення військовослужбовця до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП). При цьому, наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №191 від 07.07.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, з 07.07.2025 року позивач є таким, що проходить публічну службу.

В обумовленому аспекті «день, коли особа дізналася про порушення свого права» - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відтак, з 07.07.2025 року позивач був обізнаний про призов на військову службу та про направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

Однак, з позовом до суду про оскарження його мобілізації та направлення для проходження служби представник позивача звернувся тільки 29.10.2025 року, тобто із пропуском строку звернення до суду, встановленого процесуальним законом.

Суддя зауважує, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення з публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

При цьому необхідно зазначити, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.11.2024 року у справі №120/359/24, проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби. Під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду (обмеження доступу до правової допомоги); військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори (виконання обов`язків служби); участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду (фактор часу); враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку (повага до особливого статусу військовослужбовців); проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку (обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя).

Таким чином, саме по собі введення воєнного стану в Україні та перебування особи на військовій службі не можуть слугувати безумовними підставами поновлення строку звернення до суду за відсутності доказів, що такі обставини об`єктивно перешкоджали цьому у конкретному випадку.

При цьому, суддя зауважує, що у позивача є представник, який 07.08.2025 року в його інтересах направив адвокатський запит до відповідача, який було подано у зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_1 згідно статей 20, 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та договору про надання правової допомоги.

Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.08.2025 року №ВОБр/5879, яку надано у відповідь на звернення представника позивача від 07.08.2025 року, а також відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2025 року №1772/18729 за результатами розгляду запиту представника позивача від 07.08.2025 року.

Вказане свідчить, що про порушені права позивача останньому було відомо, принаймні, з 07.08.2025 року та з 15.08.2025 року.

Доводи представника позивача про перебування тривалий час позивача у шоковому стані не підтвердженні жодними належними доказами.

З урахуванням наведеного, доводи представника позивача не можуть бути визнані поважними причинами пропуску, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами, що дає судді підстави вважати про зволікання позивачем своїм правом щодо звернення до суду із цим позовом.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки судом визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з частиною позовних вимог, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 .

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Максимова Романа Ігоровича про поновлення строку звернення із цим позовом - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна