Справа № 420/37449/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 03.12.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) щодо несписання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.р.р.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512-13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512- 13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок телефонної розмови зі співробітником Головного управління ДПС в Одеській області йому стало відомо про наявність у нього податкового боргу по податковим повідомленням-рішенням №3272341-13 від 30.06.2016 року та №512-13 від 19.05.2017 року.

Як зазначено у позові, керуючись п. 101.1 ст. 101 Податкового Кодексу України, позивач звернувся з заявою від 10.11.2024 №б/н до Головного управління ДПС в Одеській області щодо визнання безнадійним та списання податкового боргу у зв`язку зі сплином 1095 днів. У відповідь на вказану заяву Головне управління ДПС в Одеській області направило лист з відмовою (№43191/6/15-32-13-07-06 від 19.11.2024 року) та інформацією про те, що загальна податкова заборгованість позивача станом на 18.11.2024 року складає 914 725, 74 грн. Вказаний податковий борг виник в результаті нарахувань, у тому числі, по: 1) податковому повідомленню-рішенню (форма "Ф") №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. (дата виникнення заборгованості 29.08.2016 року); 2) податковому повідомленню рішенню (форма "Ф") №512-13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн. (дата виникнення заборгованості 29.08.2017 року).

З покликанням на пп.14.1.175 п.14.1 ст.14, п.57.3 ст.57, п.58.1, п.58.3 ст.58, позивач стверджує, що оскільки він не сплатив у встановлений законом строк суму, нараховану по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року та по податковому повідомленню-рішенню №512-13 від 19.05.2017 року, та не оскаржив дії податкового органу в судовому чи адміністративному порядку, то сума боргу, зазначена в даних податкових повідомленнях-рішеннях є узгодженою та являється податковим боргом.

Позивач вважає, що Головне управління ДПС в Одеській області було зобов`язане прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, проте, всупереч встановленим законом нормам, протиправно бездіяло.

Тому, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду про визнання протиправною бездіяльність податкового органу та зобов`язанням вчинити списання безнадійного податкового боргу.

09.12.2024 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.

Копія ухвали від 09.12.2024 року отримано відповідачем 11.12.2024 року.

Однак, ні у визначений суддею строк, ні станом на дату вирішення даної справи відзиву на позов до суду не надходило.

30.12.2024 року від представника відповідача до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2024 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку позивача доказами, суд встановив таке.

Згідно інформації з інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у позивача наявний податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 914235,79 грн.

Вказаний податковий борг виник на підставі, зокрема, податкового повідомленням-рішення №3272341-13 від 30.06.2016 року та податкового повідомленням-рішення №512-13 від 19.05.2017 року.

Нарахування недоїмки по податковому боргу згідно податкового повідомленням-рішення №3272341-13 від 30.06.2016 року було здійснено контролюючим органом 29.08.2016 року, що підтверджується наданими Головним управлінням ДПС в Одеській області доказами.

Нарахування недоїмки по податковому боргу згідно податкового повідомленням-рішення №512-13 від 19.05.2017 року було здійснено контролюючим органом 29.08.2017 року, що підтверджується наданими Головним управлінням ДПС в Одеській області доказами.

Як зазначено у позові, керуючись п. 101.1 ст. 101 Податкового Кодексу України, позивач звернувся з заявою від 10.11.2024 №б/н до Головного управління ДПС в Одеській області щодо визнання безнадійним та списання податкового боргу у зв`язку зі сплином 1095 днів.

19.11.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складно листа №43191/6/15-32-13-07-06, в якому зазначило, що між Іллічівською міською радою Одеської області та фізичною особою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено договір оренди земельної ділянки № 111 від 01 вересня 2015 року. Відповідно до договору орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 1.1844 га несільськогосподарського призначення, із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (кадастровий номер :04:007:0028) за адресою: АДРЕСА_1 .

У листі вказано, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 18.11.2024 загальна сума податкового боргу по ОСОБА_1 складає 914 725,74 грн (сума заборгованості безпосередньо зі сплати податків, що були нараховані згідно із даними про наявні об`єкти оподаткування), у тому числі по:

податковому повідомленню рішенню (форма «Ф») №№ 3272341-13 від на суму 293 024,29 грн (дата виникнення заборгованості 30.06.2016 29.08.2016);

податковому повідомленню рішенню (форма «Ф») № 512-13 від 19.05.2017 на суму 310 605,75 грн (дата виникнення заборгованості 29.08.2017).

Контролюючим органом у листі вказано, що обов`язок ОСОБА_1 сплачувати податки у повному обсязі не було виконано ним ні у момент настання таких обставин, ні у подальші періоди до теперішнього часу. Таким чином, зазначено у листі, у зв`язку з вищевикладеним, у Головного управління ДПС в Одеській області відсутні правові підстави для списання податкового боргу по ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) щодо несписання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.р.р.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512-13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1, 36.2, 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом а п.п 14.1.11 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з п. 101.2.3 ст. 101 ПК України (в редакції чинній на час звернення позивача до контролюючого органу та вирішення судом даної справи) під терміном безнадійний розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено строк давності 1095 календарних днів

Так, згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення безнадійного, що зазначене у п.п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених п.п 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 п. 101.2 ст. 101 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 520/1039/2020, від 16.09.2022 у справі № 160/10941/19, від 25.05.2022 у справі № 160/11297/20, від 19.05.2020 у справі № 826/8231/15.

Як вже встановлено судом, згідно з даними інформаційно-комунікакційної системи ДПС загальна сума податкового боргу по ОСОБА_1 складає 914 725,74 грн (сума заборгованості безпосередньо зі сплати податків, що були нараховані згідно із даними про наявні об`єкти оподаткування), у тому числі по:

податковому повідомленню рішенню (форма 'Ф') №№ 3272341-13 від на суму 293 024,29 грн (дата виникнення заборгованості 30.06.2016 29.08.2016);

податковому повідомленню рішенню (форма 'Ф') № 512-13 від 19.05.2017 на суму 310 605,75 грн (дата виникнення заборгованості 29.08.2017).

Таким чином, враховуючи, що податковий борг у розмірі 293 024,29 грн. виник 30.06.2016 року, а податковий борг у розмірі 310 605,75 грн виник 19.05.2017 року, відтак 1095-денний строк, визначений у статті 102 ПК України, сплинув у червні 2019 та у травні 2020 року відповідно, що зумовлює визнання зазначеного боргу безнадійним.

При цьому 1095 денний строк сплинув до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13 травня 2020 року № 591-IX.

Враховуючи вищевикладені положення ПК України, податковий борг у розмірі 603 630,04 грн. підлягає визнанню безнадійним.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577.

Даний Порядок був чинний на момент, коли вищевказаний борг позивача відповідно до приписів податкового законодавства мав статус безнадійної заборгованості.

Порядок №577 розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу Податкового кодексу України, визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Згідно із пунктом 3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - IC) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку №577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

В свою чергу пунктами 4.2, 4.3 Порядку №577 передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Відповідно до пунктів 4.4 - 4.5 розділу 4 Порядку №577 структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до IC не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Аналізуючи наведені положення, суд приходить до висновку, що податковий борг, який протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення не був стягнутий податковим органом, визнається безнадійним та підлягає списанню органами державної податкової служби самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, або за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, Верховний Суд у постанові №300/2353/19 від 09.03.2021 відзначив, що звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо таких податковий борг виник внаслідок не переробної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку №577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку №577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) щодо несписання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.р.р.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512-13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн є протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 1211,20 грн судового збору.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) щодо несписання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.р.р.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512-13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44069166) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) що виник в результаті нарахувань по податковому повідомленню-рішенню №3272341-13 від 30.06.2016 року на суму 293 024,29 грн. та по податковому повідомленню рішенню №512- 13 від 19.05.2017 року на суму 310 605,75 грн., що разом становить 603 630,04 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя Вовченко О.А.