Справа № 420/1059/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1059/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Кравченко К.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 18.03.2021 року у справі №420/1059/20 за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 09.12.2024 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху через несплату судового збору за подання апеляційної скарги.

17.12.2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій заявниця посилаючи на те, що звільнена від сплати судового збору у відповідності до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», просила вважати недоліки апеляційними скарги усунутими та відкрити апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025 року апеляційну скаргу було повернуто апелянтові.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою суду від 22.01.2025 року, ОСОБА_1 13.02.2025 року подала касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2025 року ухвалу апеляційного суду від 22.01.2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду, Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року судовий збір підлягав сплаті.

Однак, Верховний Суд також зазначив, що суд апеляційної інстанції надаючи оцінку заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій ОСОБА_1 вказала, що вона звільнена від сплати судового збору, надав оцінку вказаним доводам одночасно із вирішенням питання про повернення апеляційної скарги, без роз`яснення їй можливості застосування механізму передбаченого ст.133 КАС України та частиною 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір». А тому висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року у справі №420/1059/20 є передчасними. Тобто, суд апеляційної інстанції повертаючи апеляційну скаргу, попередньо не вирішив вищевказаного питання, що є порушенням норм процесуального права.

20.10.2025 року справа №420/1059/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, надійшла до суду апеляційної інстанції.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 року, справу було розподілено на колегію суддів у складі головуючого судді Кравченко К.В. та суддів Джабурія О.В. та Вербицька Н.В..

Переглянувши матеріали справи, головуючий суддя встановив, що в матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року, ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2024 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху через несплату судового збору за подання апеляційної скарги, є чинною, але не виконаною, а строк встановлений вказаною ухвалою для усунення недоліків апеляційної скарги вже сплинув.

За таких обставин, головуючий суддя зробив висновок про необхідність повторного залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року без руху та надання нового строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання доказів сплати судового збору.

Отже, ухвалою суду від 30.10.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року було залишено без руху повторно. В ухвалі суддя враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.09.2025 року у справі №420/1059/20, визначив розмір судового збору та запропонував апелянту скористатися положеннями ст.133 КАС України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» та надати до суду докази, документи на підставі яких апелянт має право на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

10.11.2025 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт посилаючись на положення ст.5 Закону України «Про судовий збір» стверджує, що вона звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як позивач у справі про стягнення заробітної плати (п.1 ч.1 ст.5).

З цього приводу головуючий суддя зазначає наступне.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 26.09.2025 року у справі №420/1059/20 вбачається:

« 33. ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу виходила із того, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону №3674-VI вона звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинам, про що і зазначила у поданій скарзі.

41. За доводами касаційної скарги ОСОБА_1 наполягає на тому, що спір у справі №420/1059/20 стосується стягнення заробітної плати, а тому судовий збір не стягується на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI.

42. У цьому зв`язку необхідно зазначити, що у справі №420/1059/20 Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 вказав, що між позивачкою та відповідачем відсутні трудові відносини, а отриманий позивачкою дохід є виключно винагородою, що виплачується їй, як особі залученій до виконання обов`язків присяжного, та яка не є заробітною платою.

43. А тому, ОСОБА_1 не належить до осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від його сплати за пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI

44. Разом із тим, скаржниця посилається на пункт 1 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI, та вказує, що за змістом вказаної норми, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин, є помилковим, оскільки вказаними положеннями передбачено звільнення від сплати судового збору лише позивачів за подання позовів.

45. Водночас, Суд звертає увагу скаржниці, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VII пункт 1 частини першої статті 5 Закону 3674-VI викладено у новій редакції, та визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

53. З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що за подання апеляційної скарги позивачки на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 судовий збір підлягав сплаті.».

Таким чином, на апелянта не розповсюджуються пільги передбачені п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, головуючий суддя вважає, що заява ОСОБА_1 від про усунення недоліків апеляційної скарги, ґрунтується на помилковому розумінні норм діючого законодавства та містить особисту думку апелянта щодо змісту постанови Верховного Суду від 26.09.2025 року у справі №420/1059/20.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне повторно залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року без руху та продовжити строк встановлений ухвалою суду від 30.10.2025 року для подачі апелянтом до суду документу про сплату судового збору або доказів, документів на підставі яких апелянт має право на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Також апелянту необхідно надати суду докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з додатками через систему «Електронний суд» або листом з описом вкладення поштового відправлення, тобто заповнений апелянтом опис вкладення поштового відправлення, з відмітками працівників поштового зв`язку після перевірки вкладення поштового відправлення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.169, ст.296, ст.298 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху повторно.

Строк встановлений ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року продовжити.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали, для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання зазначених вимог, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Кравченко