Справа № 420/26036/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трофімова» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31887/15-32-09-01, від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту від 06.11.2023 № 30639/15-32-09-01-03/36718696 від 06.11.2023 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пального (далі - Акт) були складені податкові повідомлення рішення від 05.12.2023 № 31887/15-32-09-01 на суму 500 000, 00 грн, від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 на суму 1020, 00 грн, які отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Трофімова» 08.12.2023. Щодо ППР від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 на суму 1020 грн позивач зазначає, що запит «Про надання документів що належать до предмету перевірки» від 23.10.2023 № 14840/КПР/15-32-09-01-06, був вручений головному бухгалтеру ТОВ «Трофімова» 25.10.2023. При цьому вищевказаний запит про надання документів від 23.10.2023 р. не є запитом документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства в розумінні п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, оскільки в ньому відсутнє посилання на будь-які порушення, в зв`язку з виявленням яких вимагається надання копій документів, а сам запит, всупереч вимогам абз. 2 п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, вручений в день проведення фактичної перевірки 25.10.2023, запитуваний значний перелік документів містить інформацію за період аж з 26.10.2020 по дату закінчення перевірки, що унеможливило забезпечити направлення та копіювання документів до 27.10.2023. Більш того, відсутня відмова ТОВ «Трофімова» від надання запитуваних документів, зазначені у п. 2.2 Акту документи були наявні на підприємстві, проте не досліджені податковим органом під час фактичної перевірки за фактичною адресою господарської одиниці, оскільки перевіряючі поверхнево досліджували документи та безпосередньо 10 діб не знаходились за фактичною адресою господарської одиниці. Відтак у ТОВ «Трофімова» був відсутній обов`язок та правові підстави та фактична можливість для надання засвідчених копій витребуваних документів, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 на суму 1020, 00 грн прийнято безпідставно та підлягає скасуванню. Щодо ППР від 05.12.2023 № 31887/15-32-09-01 на суму 500 000,00 грн позивач зазначає, що за адресою Одеська область, Овідіопольсткий район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 111 знаходиться один паливний склад, який складається з п`яти резервуарів на загальну місткість резервуарів 35 кубічних метрів. Між ТОВ «Трофімова» та ТОВ «Трофімова 2019» укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки № 01/08-2022 від 01.08.2022, за умовами якого ТОВ «Трофімова 2019» орендує у ТОВ «Трофімова» у тому числі два резервуара для зберігання пального горизонтального виконання об`ємом 10 куб метрів. При цьому, звертаємо увагу, що у Акті перевірки йде мова саме про зберігання ТОВ «Трофімова 2019» дизельного пального у резервуарах № 1, № 2 (об`ємом 10 куб метрів кожний) та зберігання пального ТОВ «Трофімова» у резервуарах №3, № 4, № 5 (об`ємом 5 куб метрів кожний). Тобто ТОВ «Трофімова» і ТОВ «Трофімова 2019» отримані ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за адресою: Одеська область, Овідіопольсткий район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 111. ці підприємства жодним чином не порушуючи вимоги чинного законодавства зберігають пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки у різних у резервуарах та окремо здійснюють облік пального. 3 огляду на зазначене, ТОВ «Трофімова» жодним чином не порушені вимоги 4.1, ч.9 ст. 15 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а тому податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31887/15-32-09-01 на суму 500 000, 00 грн, прийнято безпідставно та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 05.08.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Трофімова» строк на звернення до суду; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено, що розгляд у справі здійснюватиметься судом у змішаній формі.

15.08.2025 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі проведено фактичну перевірку ТОВ «Трофімова» за адресою господарського об`єкта: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Фермерська, буд. 11г. Головним управлінням ДПС в Одеській області не було допущено жодних порушень в ході прийняття наказу від 20.10.2023 № 8614-п щодо призначення фактичної перевірки ТОВ «Трофімова», адже перевірка відбулась в рамках вимог, визначених законодавством. В ході проведення фактичної перевірки ТОВ "ТРОФІМОВА", () встановлено порушення вимог: - ст. 15 Закону №481 - перебування/знаходження/зберігання пального в місці зберігання на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки). Згідно ст. 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) за зберігання пального без наявності ліцензії застосовуються фінансові санкції у сумі 500 000,00 гривень. - п. 85.2 ст. 85 ПКУ - ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. За результатами перевірки винесені ППР від 05.12.2023 №31884/15-32-09-01 та №31887/15-32-09-01, направлені на адресу ТОВ «ТРОФІМОВА» 05.12.2023, про що свідчить поштове повідомлення №844, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення зазначені ППР від 05.12.2023 отримано платником 08.12.2023. Враховуючи визначені вимоги законодавства, прийняті Головним управлінням ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 про застосування штрафної санкції у сумі 1020,00 грн. та № 31887/15-32-09-01 про застосування штрафної санкції у сумі 500000,00 грн. є повністю обґрунтованими, законними та такими, що не підлягають скасуванню.

18.08.2025 до суду від ТОВ «Трофімова» надійшли додаткові пояснення щодо строку на звернення до суду.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 191.1.4, 191.1.44, п. 191.1 ст. 191, ст. 191 ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та наказу № 8614-п від 20.10.2025 проведено фактичну перевірку ТОВ «Трофімова» (), за адресою господарського об`єкта: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Фермерська, буд. 11г, за результатами якої складено акт перевірки від 06.11.2023 № 30639/15-32-09-01-03/36718696.

Фактичною перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ «Трофімова» вимог податкового законодавства:

1) п.85.2, ст. 85 ПКУ, за що передбачена відповідальність п. 121.1, ст. 121 ПКУ;

2) ч. 1, ч. 9 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність згідно із абз. 9, ч. 2 ст. 17 цього Закону 500 000, 00 грн.

На підставі акту від 06.11.2023 № 30639/15-32-09-01-03/36718696 ГУ ДПС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: від 05.12.2023 № 31887/15-32-09-01 на суму 500 000, 00 грн, від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 на суму 1020, 00 грн.

Позивач не погоджується із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та, вичерпавши заходи адміністративного оскарження, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Зі змісту акту фактичної перевірки від 06.11.2023 № 30639/15-32-09-01-03/36718696 вбачається, що до проведення перевірки платником податків ТОВ «ТРОФІМОВА» на запит «Про надання документів що належать до предмету проведення перевірки» від 23.10.2023 №14840/15-32-09-01-06, який було вручено головному бухгалтеру ТОВ «ТРОФІМОВА» ОСОБА_1 , 25.10.2023 року, не були надані наступні документи: положення про норми списання пального, відомості щодо місткості (об`єму) паливного баку кожного транспортного засобу, яке/які використовуються підприємством під час здійснення господарської діяльності, акти списання пального, картки складського обліку матеріалів (пального), договори оренди що належить або пов`язаний з предметом перевірки, чим на переконання ГУ ДПС порушено п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

У свою чергу, платник податків ТОВ «Трофімова» вважає, що вищевказаний запит про надання документів від 23.10.2023 р. не є запитом документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства в розумінні п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, оскільки в ньому відсутнє посилання на будь-які порушення, в зв`язку з виявленням яких вимагається надання копій документів, а сам запит, всупереч вимогам абз. 2 п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, вручений в день проведення фактичної перевірки 25.10.2023, запитуваний значний перелік документів містить інформацію за період аж з 26.10.2020 по дату закінчення перевірки, що унеможливило забезпечити направлення та копіювання документів до 27.10.2023.

Відтак, за позицією позивача, у ТОВ «Трофімова» був відсутній обов`язок та правові підстави та фактична можливість для надання засвідчених копій витребуваних документів, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01 на суму 1020, 00 грн прийнято безпідставно та підлягає скасуванню.

З цього приводу суд зазначає, що Верховний Суд зокрема у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року і 04 жовтня 2022 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 26 липня 2023 року у справі № 280/4696/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22 висловив позицію, згідно з якою підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У постановах від 08.11.2021р. у справі №640/21601/19 і від 17.12.2024р. у справі №826/14435/16 Верховний Суд наголосив на тому, що в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. В той же час, у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого п.121.1 ст.121 ПК України.

Згідно з п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

З аналізу наведеної норми п.121.1 ст.121 ПК України слідує, що ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій є порушенням п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. Ненадання документів може виявлятися як у формі прямої відмови надати документи (їх копії), так і у формі невиконання вимоги контролюючого органу надати оригінали документів чи їх копії.

Оскільки позивачем не надано до перевірки посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції на підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України відповідно до податкового повідомлення-рішення від 05.12.2023 № 31884/15-32-09-01.

Крім того, з огляду на акт перевірки, в результаті виходу за фактичною адресою місця зберігання (згідно ліцензії): Одеська область, Овiдiопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г, під час зняття залишків, працівниками контролюючого органу встановлено зберігання дизельного пального у резервуарах №3, №4, №5 (об`ємом 5м3 кожний), що належить ТОВ «ТРОФІМОВА» та складає - 809 літрів, 1325 літрів та 564 літра відповідно.

У резервуарах №1, №2 (об`ємом 10м3 кожний), встановлено зберігання дизельного пального, що належить ТОВ "ТРОФІМОВА 2019" код за у кількості - 5944 літрів та 998 літрів, відповідно.

Встановлено факт зберігання ТОВ «ТРОФІМОВА» дизельного пального яке належить ТОВ «ТРОФІМОВА-2019», код за , за адресою: Одеська область, Овiдiопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г у власних резервуарах без наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального, що є порушенням ч.1, ч.9 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», в редакції, що діяла на момент перевірки (далі Закон №481).

ТОВ «Трофімова» () отримано ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г на загальну місткість резервуарів 35 кубічних метрів.

Також, за ідентичною адресою отримано ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» ().

Згідно відомостей про об`єкти оподаткування платника податків або про об`єкти пов`язані з оподаткуванням, платником ТОВ «ТРОФІМОВА» () за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г, зокрема, але не виключно взято на облік такі об`єкти оподаткування: 29.12.2022 два резервуара для зберігання пального горизонтального виконання об`ємом 10 куб. метрів та три резервуари для зберігання пального горизонтального виконання об`ємом 5 куб. метрів 12.05.2023 паливно-роздаюча колонка (згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 104 за 13.06.2019 «основные средства», знаходиться на обліку ТОВ «ТРОФІМОВА»).

З дозволу керівника ТОВ «ТРОФІМОВА» Колосова Ігора Вікторовича 25 жовтня 2023 року, головним економістом Синілевічем Б.М. у присутності фахівців Головного управління ДПС в Одеській області було знято залишки дизельного пального у резервуарах № 3, № 4, № 5 (об`ємом 5 м3 кожний), що належить ТОВ «ТРОФІМОВА» () та складає 809 літрів, 132 літрів та 563 літра відповідно.

У резервуарах № 1, № 2 (об`ємом 10 м3 кожний, в результаті чого встановлено зберігання ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () дизельного пального у кількості 5944 літрів та 998 літрів відповідно.

Згідно відомостей зареєстрованих акцизних накладних форми «П» особою, що реалізує пальне, особі отримувачу пального ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» (), а саме:

- Особа, що реалізує пальне, ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» () від 09.06.2021 року № 3929, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 4465,71 (3686 кг), від 25.08.2021 року № 34394, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 8449,64 (7047 кг);

- Особа що реалізує пальне ТОВ «ПУСК» () від 22.05.2022 року № 80, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 18000 (14999,5 кг), від 23.08.2022 № 172, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 9941,14 (8370,43 кг), від 31.08.2022 року № 247, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 4945,37 (4113,56 кг), від 16.09.2022 року № 142, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 5077,56 (4285,97 кг), від 25.09.2022 року № 244, обсяг реалізованого пального у літрах приведених до температури 15° С 4442,16 (3750,52 кг);

- Особа, що реалізує пальне, ТОВ «ГЛОБАЛ ОЙЛ ТРЕЙД» (), обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 5979,83 (4980 кг), згідно відомостей акцизної накладної від 25.08.2021 № 885;

- Особа, що реалізує пальне, ПП «МІРО» (), обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 15161,46 (12695 кг);

- Особа що реалізує пальне ТОВ «ПАВЕР ЕНЕРДЖИ ТРЕЙД» () від 24.06.2023 року № 6, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 8610,61 (7213,11 кг), від 29.06.2023 року № 10, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 8610,61 (5515 кг), від 13.07.2023 року № 2, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 21688,92 (18030 кг), від 19.09.2023 року № 5, обсяг реалізованого пального у літрах, приведених до температури 15° С 5669,51 (4740 кг), від 05.10.2023 № 3, обсяг реалізованого пального у літрах приведених до температури 15° С 4953,82 (4130 кг).

Зазначені обсяги дизельного пального отримувались ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () здійснювало зберігання та облік зазначених обсягів дизельного пального отримувались ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () за адресою: Одеська область Овідіопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г. Також згідно накладної оборотно-сальдової відомості по рахунку 203, ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» (), здійснювало зберігання та облік зазначених обсягів дизельного пального за вказаною адресою.

Тобто зазначені обсяги дизельного пального отримувались та зберігались ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () за адресою: Одеська область Овідіопольський район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 11г, за адресою розташування паливного складу ТОВ «ТРОФІМОВА» () у резервуари, які належать та перебувають на обліку ТОВ «ТРОФІМОВА» ().

Таким чином встановлено факт зберігання ТОВ «ТРОФІМОВА» () дизельного пального, яке належить ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () у власних резервуарах для зберігання пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального, що є порушенням ч. 1, ч. 9 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на всі види діяльності, передбачені цією статтею, видаються за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР надано визначення поняттям, зокрема:

зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Однак, Закон №481/95-ВР не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям "споруди", "обладнання", "ємності". При цьому, якщо загальні визначення понять "споруда" та "обладнання" є більш чітко окресленими, то поняття "ємність" таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі №481/95-ВР робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.

У зв`язку з тим, що Закон №481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, колегія суддів вважає, що задля вирішення спірного у цій справі питання підлягають врахуванню норми ПК України, які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема, й місць його зберігання.

Згідно з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, зокрема:

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Відповідно до підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:

а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);

б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;

в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.

Не є акцизним складом пересувним:

транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;

паливний бак транспортного засобу.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20 здійснив системний аналіз Закону №481/95-ВР та резюмував, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу.

Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які законодавство встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці. Таким чином, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального.

За обставин розглядуваного спору, в ході фактичної перевірки позивача встановлено факт зберігання ТОВ «ТРОФІМОВА» () дизельного пального, яке належить ТОВ «ТРОФІМОВА 2019» () у власних резервуарах для зберігання пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального, що є порушенням ч. 1, ч. 9 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового.

На противагу цьому ТОВ «Трофімова» зазначає, що якщо на одній земельній ділянці, за однією адресою розташовано декілька споруд або ємностей для зберігання пального, потрібно отримати одну ліцензію на право зберігання пального на місце (територію), яку використовують для зберігання такого пального. За адресою Одеська область, Овідіопольсткий район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 111 знаходиться один паливний склад, який складається з п`яти резервуарів на загальну місткість резервуарів 35 кубічних метрів. Між ТОВ «Трофімова» та ТОВ «Трофімова 2019» укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки № 01/08-2022 від 01.08.2022, за умовами якого ТОВ «Трофімова 2019» орендує у ТОВ «Трофімова» у тому числі два резервуара для зберігання пального горизонтального виконання об`ємом 10 куб метрів. При цьому, звертаємо увагу, що у Акті перевірки йде мова саме про зберігання ТОВ «Трофімова 2019» дизельного пального у резервуарах № 1, № 2 (об`ємом 10 куб метрів кожний) та зберігання пального ТОВ «Трофімова» у резервуарах №3, № 4, № 5 (об`ємом 5 куб метрів кожний). Тобто ТОВ «Трофімова» і ТОВ «Трофімова 2019» отримані ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за адресою: Одеська область, Овідіопольсткий район, село Молодіжне, вулиця Фермерська, будинок 111. Ці підприємства жодним чином не порушуючи вимоги чинного законодавства зберігають пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки у різних у резервуарах та окремо здійснюють облік пального.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт зберігання пального у резервуарах, що належать ТОВ «Трофімова», при цьому частина пального була власністю іншого суб`єкта господарювання ТОВ «Трофімова 2019». Ліцензія, видана ТОВ «Трофімова», прямо передбачає право зберігати пальне виключно для власного споживання, переробки чи оптової торгівлі, але жодним чином не передбачає можливість розміщення у таких резервуарах пального, яке належить іншій юридичній особі. Позивач не надав доказів наявності будь-яких правових підстав для використання ним резервуарів з метою зберігання чужого пального, а тому сам факт виявлення такого пального у резервуарах підприємства є прямим свідченням порушення вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР.

Доводи позивача щодо наявності ліцензій ТОВ «Трофімова» та ТОВ «Трофімова 2019» на право зберігання пального не спростовують фактів, встановлених перевіркою.

Позивач зазначає, що обидва підприємства мають ліцензії за адресою: село Молодіжне, вул. Фермерська, будинок 11Г. Однак Акт перевірки стосується фактичного зберігання пального за цією ж адресою, де розташований один паливний склад із п`яти резервуарів загальною місткістю 35 кубічних метрів.

Згідно зі статтею 15 Закону України № 481/95-ВР, ліцензія на зберігання пального видається на конкретне місце (територію), а не на окремі резервуари. Таким чином, наявність ліцензій на одну адресу для двох суб`єктів господарювання не усуває порушення, оскільки фактично здійснювалося зберігання пального без відповідної ліцензії на конкретні резервуари, які використовувалися для господарської діяльності ТОВ «Трофімова 2019».

Крім того, посилання на договір оренди сільськогосподарської техніки, який також передбачає користування двома резервуарами, не змінює суті порушення. Договір не є документом, який автоматично переносить право на зберігання пального за орендованими резервуарами, а також не є підставою для отримання окремої ліцензії. Відтак, доводи сторони позивача не спростовують встановленого факту зберігання пального без належної ліцензії, а отже, не можуть слугувати підставою для скасування податкового повідомлення-рішення № 31887/15-32-09-01 від 05.12.2023.

Таким чином, позивач у штучний спосіб збільшив обсяги зберігання пального понад межі, визначені виданою йому ліцензією, оскільки фактичні дані про рух та залишки пального не відповідають задекларованим показникам, що свідчить про здійснення зберігання пального в обсягах, які ліцензія не дозволяє.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трофімова» (67840, Од., обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Новоселів, 1-А, корпус 1, приміщення 4; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; РНОКПП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк