Справа № 120/10431/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2025 р. Справа № 120/10431/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналог-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Аналог-Сервіс" до Вінницького обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку наказу Вінницького обласного центру зайнятості № 72 від 10.07.2025 Про відкликання дозволу на застосування праці іноземного громадянина.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що саме протиправні дії іноземця, а не його роботодавця, можуть бути підставою для звернення відповідного органу з поданням про відкликання дозволу на застосування праці іноземців.

Позивач зауважує, що подання Управління міграційної поліції ГУ НП у Вінницькій області № від 08.07.2025 щодо відкликання дозволу на застосування праці іноземців, не містить конкретних доказів чи обґрунтувань, на підставі чого можна було б прийняти рішення про скасування дозволу. Зокрема, відсутні будь-які дані на підтвердження обставин, що дії іноземця - ОСОБА_1 порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або що це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, викладених у поданні.

Крім того зазначив, що ні станом на дату направлення подання № від 08.07.2025 (620751) щодо відкликання дозволу на застосування праці іноземців, ні станом на дату прийняття оскаржуваного рішення позивач не мав заборгованості перед бюджетом.

Щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 10.03.2023 зазначив, що таке жодним чином не стосувалось ТОВ АНАЛОГ-СЕРВІС та 19.04.2024 було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

27.08.2025 надійшов відзив Вінницького обласного центру зайнятості на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позову. Так, представник відповідача зазначив, що пункт 9 частини 2 статті 42-10 Закону України Про зайнятість населення визначає порядок відкликання дозволу на застосування праці іноземця, а саме надходження подання про відкликання дозволу від Національної поліції України, Служби безпеки України або іншого державного органу, який у межах наданих повноважень забезпечує дотримання законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, за підписом керівника такого органу. Таке подання здійснюється у разі, якщо дії іноземця або особи без громадянства порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суперечать інтересам національної безпеки чи охорони громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідач зазначає, що Закон України Про зайнятість населення не передбачає повноважень регіонального центру зайнятості здійснювати оцінку обґрунтованості подання про відкликання дозволу, яке надійшло від Національної поліції України, Служби безпеки України чи іншого уповноваженого державного органу.

01.09.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову. Окремо акцентує увагу, що подання Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області № від 08.07.2025 щодо відкликання дозволу на застосування праці іноземця не містить конкретних доказів чи обґрунтувань, які б давали підстави для прийняття рішення про його скасування. У поданні відсутні будь-які дані, що підтверджують обставини, які свідчили б про порушення іноземцем ОСОБА_1 , законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, про суперечність його дій інтересам національної безпеки чи охорони громадського порядку, або про необхідність такого відкликання з метою охорони здоров`я чи захисту прав і законних інтересів громадян України.

Ухвалою суду від 15.09.2025 у задоволені клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження справ №120/10431/25 та №120/12211/25 відмовлено.

Ухвалою суду від 24.10.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналог-Сервіс" про залучення до участі у справі третьої особи задоволено. Залучено Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Залучено із власної ініціативи суду ОСОБА_1 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

11.11.2025 на адресу суду надійшли пояснення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аналог-Сервіс". Зазначає, що у ході здійснення заходів, спрямованих на протидію незаконній легалізації іноземців на території України, зокрема громадян Російської Федерації, було отримано інформацію щодо функціонування на території м. Вінниця ТОВ «Аналог-Сервіс, яке має ознаки фіктивності. Засновниками підприємства є громадянка України ОСОБА_2 (95 % статутного капіталу) та громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 (5 % статутного капіталу). Згідно з відомостями, отриманими від ГУ ДПС у Вінницькій області, у 2024 році проведено камеральну перевірку ТОВ «Аналог-Сервіс» з питань податкової звітності по окремих загальнодержавних та місцевих податках і зборах. За результатами перевірки складено акт № 15102/02-32-04-04/41740105 від 12.04.2024, яким установлено порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань відповідно до статті 124 Податкового кодексу України. На підставі зазначеного акту винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2024 із застосуванням штрафних санкцій. Крім того, отримано відомості про фігурування ТОВ «Аналог-Сервіс» у кримінальному провадженні № 0000009 від 10.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України (ухилення від сплати податків). Під час перевірки інформації щодо ОСОБА_1 встановлено, що стосовно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП, що, на думку ініціаторів подання, свідчить про невиконання ним обов`язків іноземця, визначених статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». У зв`язку з викладеним Управлінням міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області 08.07.2025 подано до Вінницького обласного центру зайнятості подання про відкликання дозволу на застосування праці іноземця, виданого ТОВ «Аналог-Сервіс». Подання мотивовано наявністю відомостей про порушення законодавства в діяльності підприємства та іноземця-співзасновника.

Від ОСОБА_1 пояснень щодо суті заявлених позовних вимог до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналог-Сервіс» зареєстроване як юридична особа з 16.11.2017. Позивач здійснює господарську діяльність із використанням найманої праці.

23.09.2020 Вінницьким обласним центром зайнятості було видано ТОВ «Аналог-Сервіс» дозвіл № 1024 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на посаді заступника директора. Дозвіл є чинним до 23.09.2025.

15.10.2020 ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника директора ТОВ «Аналог-Сервіс» на підставі наказу № 7-к від 13.10.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі подання Управління міграційної поліції ГУ НП у Вінницькій області № від 08.07.2025, Вінницьким обласним центром зайнятості 10.07.2025 було прийнято наказ № 72 про відкликання дозволу на застосування праці іноземного громадянина ОСОБА_1 з посиланням на пункт 9 частини 2 статті 42-10 Закон України Про зайнятість населення.

Позивач не погоджується з таким наказом відповідача, вважає його протиправним, у зв`язку з чим звернувся з даним позов до суду.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Слід наголосити, що частиною 1 статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" N 3773-VI від 22.09.2011 (далі Закон № 3773) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, або якщо строк їх тимчасового проживання на території України продовжено в установленому порядку, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення контракту або під час перебування на законних підставах на території України у випадку, передбаченому частиною тринадцятою цієї статті, отримали дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні та посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення» 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI).

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону № 5067-VI іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, яких визнано в Україні біженцями, яким надано притулок в Україні, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, яким надано тимчасовий захист, а також ті, що одержали дозвіл на імміграцію в Україну, мають право на зайнятість на підставах і в порядку, встановлених для громадян України.

Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений строк, приймаються роботодавцями на роботу на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданого в порядку, визначеному цим Законом, якщо інше не передбачено законами та/або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не можуть призначатися на посаду або займатися трудовою та іншою діяльністю в Україні іноземці та особи без громадянства, включені до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, а також іноземці та особи без громадянства, до яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України "Про санкції".

В силу вимог пункту 17 частини 2 статті 22 Закону № 5067-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: видають роботодавцям дозволи на застосування праці іноземців та осіб без громадянства з веденням обліку таких дозволів.

За приписами частини 1 статті 42 Закону № 5067-VI роботодавці мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Видача та продовження дії дозволу на застосування праці громадян Російської Федерації, Республіки Білорусь, а також інших держав, визнаних такими, що становлять загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності і демократичному конституційному ладу та іншим національним інтересам України, здійснюються за погодженням із регіональними органами Служби безпеки України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 42-10 Закону № 5067-VI територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відкликає виданий дозвіл у разі надходження подання про відкликання дозволу від Національної поліції України, Служби безпеки України, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, за підписом керівника органу, у разі якщо дії іноземця або особи без громадянства порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Оцінивши наведені сторонами обставини та дослідивши матеріали справи, суд виходить з того, що пункт 9 частини 2 статті 42-10 Закону № 5067-VI прямо встановлює імперативний характер дій територіального органу зайнятості у разі надходження подання від уповноваженого державного органу. Законодавець не наділяє центр зайнятості повноваженнями перевіряти або оцінювати обґрунтованість подання, давати оцінку доказам чи здійснювати додаткову перевірку іноземця або роботодавця. Сам факт надходження належним чином оформленого подання від суб`єкта, визначеного законом, є достатньою юридичною підставою для відкликання дозволу.

Як свідчать матеріали справи, подання Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області № від 08.07.2025 обґрунтоване тим, що у ході здійснення заходів, спрямованих на протидію незаконній легалізації іноземців на території України, зокрема громадян Російської Федерації, було отримано інформацію щодо функціонування на території м. Вінниця ТОВ «Аналог-Сервіс, яке має ознаки фіктивності. Засновниками підприємства є громадянка України ОСОБА_2 (95 % статутного капіталу) та громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 (5 % статутного капіталу). Згідно з відомостями, отриманими від ГУ ДПС у Вінницькій області, у 2024 році проведено камеральну перевірку ТОВ «Аналог-Сервіс» з питань податкової звітності по окремих загальнодержавних та місцевих податках і зборах. За результатами перевірки складено акт № 15102/02-32-04-04/41740105 від 12.04.2024, яким установлено порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань відповідно до статті 124 Податкового кодексу України. На підставі зазначеного акту винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2024 із застосуванням штрафних санкцій. Крім того, отримано відомості про фігурування ТОВ «Аналог-Сервіс» у кримінальному провадженні № 0000009 від 10.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України (ухилення від сплати податків). В ході перевірки особи ОСОБА_1 встановлено, що відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП, що, на думку ініціаторів подання, свідчить про невиконання ним обов`язків іноземця, визначених статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Суд зауважує, що подання Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області № від 08.07.2025 складено уповноваженим органом, містить підпис керівника, а також зазначення наявних відомостей, отриманих у межах реалізації повноважень цього органу.

Аргументи позивача про те, що подання не містить «конкретних доказів» вчинення іноземцем протиправних дій, не спростовують визначеного законом механізму дій відповідача. Суд наголошує, що пункт 9 частини 2 статті 42-10 Закону № 5067-VI не передбачає обов`язку відповідача здійснювати додаткову перевірку інформації, викладеної у поданні, або вимагати від органу, що його направив, надання додаткових доказів.

Також суд звертає увагу, що подання Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області ґрунтується на комплексі відомостей, зокрема: результатах камеральної перевірки ДПС, наявності кримінального провадження, інформації про порушення правил дорожнього руху іноземцем, а також ознаках фіктивності підприємства. Незалежно від подальшої процесуальної долі цих проваджень або оцінки їх змісту іншими органами, зазначені відомості були отримані уповноваженим органом у межах здійснення ним повноважень та є достатньою підставою для направлення подання відповідно до пункту 9 частини 2 статті 42-10 Закону № 5067-VI.

Доводи позивача про відсутність у нього податкової заборгованості або про закриття кримінального провадження не впливають на правову природу та наслідки подання, оскільки закон пов`язує відкликання дозволу виключно з фактом надходження такого подання, а не з остаточним встановленням вини чи відповідальності роботодавця або іноземця.

Крім того, як убачається зі змісту подання Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області, окрім іншого, у ньому прямо зазначено про встановлене порушення обов`язків іноземця, визначених статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» саме ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про скасування або визнання недійсною постанови про адміністративне правопорушення, винесеної щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП.

Отже, зазначена постанова підтверджує, що подання Управління міграційної поліції ґрунтувалося на фактах, отриманих у межах реалізації його повноважень не лише відносно ТОВ "Аналог-Сервіс", а й безпосередньо щодо іноземця ОСОБА_1 , а тому не є безпідставним чи довільним.

Суд окремо звертає увагу, що ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації - держави, визнаної чинним законодавством України такою, що становить загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності та іншим національним інтересам України. У зв`язку з цим питання використання праці громадян РФ в Україні перебуває під посиленим контролем держави, а будь-які відомості щодо можливих порушень законодавства такими особами набувають особливої значущості.

В умовах воєнної агресії РФ проти України, ризики, пов`язані з перебуванням та діяльністю громадян держави-агресора, є об`єктивно підвищеними. Саме тому законодавець передбачив спеціальну процедуру погодження дозволів на застосування праці громадян РФ із регіональними органами Національної поліції України, Служби безпеки України та можливість відкликання дозволу за наявності подання уповноважених органів.

З огляду на встановлені обставини, норми законодавства та межі повноважень відповідача, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ прийнято правомірно, у спосіб та в межах компетенції, визначених Законом України «Про зайнятість населення». Позивач, в свою чергу, не довів наявності порушення його прав чи інтересів у зв`язку з прийняттям зазначеного рішення, а викладені у позові доводи не спростовують законності дій відповідача.

У зв`язку з цим підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналог-Сервіс» підлягає залишенню без задоволення.

Суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої національні суди не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен довід сторони, якщо ці доводи не є вирішальними для правильного вирішення спору. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, рішення від 09.12.1994), судові рішення повинні містити достатнє мотивування, однак це не може тлумачитися як вимога надавати відповідь на кожен аргумент сторін без винятку. Достатнім є те, щоб суд належно розглянув суттєві аспекти спору та виклав мотиви, які дають можливість сторонам зрозуміти прийняте рішення.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аналог-Сервіс" (вул. Хмельницьке шосе, 82, м. Вінниця, )

Відповідач: Вінницький обласний центр зайнятості (вул. Стрілецька, 3-А, м. Вінниця, )

Треті особи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна