Справа № 320/1070/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1070/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.01.2023 № в частині застосування штрафу у сумі 17 000 грн за порушення пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481481/ 95-ВР.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій остання просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апелянта аналогічні до викладених у позовній заяві, та обґрунтовані зокрема тим, що до неї застосовано санкції двічі: за Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481481/ 95-ВР та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 мала ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 28.07.2022 № 2202873, терміном дії з 29.07.2022 по 29.07.2023.

Інспектором сектору ювенальної превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим лейтенатом поліції Покрашевною А.О. було складено протокол серії ВАВ № 070642, зі змісту якого вбачається, що 22.10.2022 близько 14:03 год. по АДРЕСА_1 , продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , яка є власницею ФОП ОСОБА_1 (код ДРФО НОМЕР_1 ) порушила вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання, виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», здійснивши продаж пачки сигарет «KENT» неповнолітній ОСОБА_2 .

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 16.11.2022 № 434 ФОП ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 2 ст. 156 Кодексом України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

19.12.2022 працівниками ГУ ДПС у Київській області відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.12.2022 № 1540-п, на підставі направлень від 09.12.2022 № 5837/10-36-07-08, № 5838/10-36-07-08 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 в магазині за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками проведення перевірки відповідачем складено акт перевірки від 19.12.2022 № 157/10/36/07/, відповідно до якого перевіркою встановлено факт не використання режиму програмування найменування цін товарів та обліку їх кількості для підакцизних товарів, а саме 05.09.2022 о 18:30 через РРО, фіскальний номер , реалізовано слабоалкогольний напій «Кінг Брідж», 0,5 л. за ціною 38 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Також встановлено факт продажу тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме з 22.11.2022 по 13.12.2022 через РРО фіскальний номер - реалізовано тютюнових виробів на загальну суму 429 грн. Термін дії попередньої ліцензії № 2202873 складав з 29.07.2022 до 29.07.2023, але у зв`язку з порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» щодо продажу тютюнових виробів особам, які не досягла 18 років з 21.11.2023 вказану ліцензію було анульовано.

На підставі акту перевірки від 19.12.2022 № 157/10/36/07/ контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.01.2023 № .

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивачка звернулася з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що фінансова та адміністративна відповідальність є різними видами відповідальності, які не стосуються одних і тих самих правовідносин. Окрім того, позивачкою не спростовано висновків контролюючого органу з приводу порушення про не використання режиму програмування найменування цін товарів та обліку їх кількості для підакцизних товарів.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За визначенням, що міститься у пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На виконання пунктів 80.1 та 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За приписами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.2015 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгiвля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частина 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлює, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 грн.

Як встановлено вище, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.01.2023 № про застосування штрафних санкцій у розмiрi 17 000 грн до позивачки за порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 357/11013/22 ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення.

Предметом розгляду у цій справі була постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 434 від 16.11.2022, якою ФОП ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною 2 статті 156 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2022 у справі № 357/11013/22, яке набрало законної сили 26.12.2022, позов задоволено.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вірно вказує суд першої інстанції, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені в постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Так, дійсно у справі №357/11013/22 суд дійшов висновку про відсутність в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.

В той же час, як вірно зауважує суд першої інстанції, відносини, які склались між сторонами з приводу застосування до позивача як ФОП фінансової санкції за порушення вимог Закону № № 481/95-ВР, регулюються нормами податкового законодавства.

Предметом розгляду справи № 357/11013/22 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було вчинення ФОП ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, що може тягнути адміністративну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за своєю правовою природою фінансова та адміністративна відповідальність є різними видами відповідальності, які не стосуються одних і тих самих правовідносин.

Також, стаття 17 Закону №481/95-ВР розрізняє відповідальність посадових осіб та громадян і відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону.

В першому випадку мова йде про адміністративну відповідальність на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення за правопорушення, суб`єктом яких є фізична особа, яка безпосередньо вчинила протиправну дію, а в другому - відповідальність суб`єкта господарювання (юридичну особу, фізичну особу-підприємця) у вигляді фінансових санкцій, передбачених в частині 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Отже, відсутність в діях особи складу правопорушення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не виключає відповідальності позивача як суб`єкта господарювання.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, позивачем не спростовано висновків відповідача з приводу виявленого порушення, а саме: не використання режиму програмування найменування цін товарів та обліку їх кількості для підакцизних товарів.

Натомість, у спірний період факт відсутності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у позивача було доведено належними та допустимими доказами.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не спростовано належними доводами та доказами, які б відповідали вимогам статей 73-76 КАС України, факт правомірності дій відповідача.

Крім того, апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О.М. Ганечко