Справа № 591/8779/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р.Справа № 591/8779/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Косар А.І., м. Суми, повний текст складено 08.10.25 у справі № 591/8779/25

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також відповідачі), в якому просив:

- скасувати постанову поліцейського 2 взводу 4 роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції Столярова Івана Станіславовича серії ЕНА №5156917 від 06.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- стягнути з Департамент патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2025 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5156917 від 06.07.2025, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим сержантом поліції Столяровим Іваном Станіславовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.

Закрито провадження у справі.

Стягнуто із Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду, у виді судового збору в сумі 605.60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що правопорушення було зафіксовано на службовий відео реєстратор Xiaomi моделі YiCar DVR (відеозапис video_2025-07-07_08-58-56.MP4), провадження по справі про адміністративне правопорушення зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі VideoBadge VB-400 VB-440-64-KF-N № 471192 та № 471762; відповідні відеозаписи додані до відзиву на позовну заяву. Звертає увагу, що позивач уже скористався правом щодо оскарження постанови серії ЕНА № 5156917 від 06.07.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП, шляхом звернення з відповідною скаргою до УПП в Сумській області ДПП, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Просить урахувати, що після зупинки транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, останній не заперечував того, що він на регульованому перехресті вул. Г. Кондратьєва та вул. Сумської артбригади після ввімкненого зеленого сигналу світлофору здійснив поворот ліворуч, не надавши дорогу транспортному засобу, який їхав також на зелений сигнал світлофору в зустрічному напрямку прямо, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського VB-400 № 471192 (clip-0.mp4) та № 471762 (clip-1.mp4).

Скориставшись правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5156917 від 06.07.2025, водій ОСОБА_1 , 06.07.2025 о 14:12:21 в м. Суми вул. Герасима Кондратьєва, 141, керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 , на регульованому перехресті вул. Герасима Кондратьєва та вул. Сумської артбригади під час повороту ліворуч не пропустив транспортні засоби, які рухалися в зустрічному напрямку прямо, у зв`язку з чим, він порушив п. 16.6 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП. Зазначеною постановою за невиконання вимог п. 16.6 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. До постанови додається: VB-400 № 471192 та № 471762 /ас 14/.

Позивач оскаржив постанову серії ЕНА № 5156917 від 06.07.2025 в адміністративному порядку.

Згідно з рішенням від 14.07.2025 т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Масючок Тамари Павлівни постанову серія ЕНА № 5156917 від 06.07.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за частиною другою статті 122 КУпАП залишено без змін на підставі п.1 статті 293 КУпАП /а. с. 10/.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕНА № 5156917 від 06.07.2025 в судовому порядку, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі також ПДР України).

Згідно з п. 1.1. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України (далі також ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР термін «дати дорогу» означає вимогу в учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів ( за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

За приписами п. 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як установлено судом, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків поліцейського про порушення позивачем вимог Розділу 34 Правил дорожнього руху України та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Спірною установою позивача притягнуто до відповідальності, так як він, керуючи транспортним засобом марки Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 , на регульованому перехресті вул. Герасима Кондратьєва та вул. Сумської артбригади під час повороту ліворуч не пропустив транспортні засоби, які рухалися в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п. 16.6 ПДР.

За матеріалами справи оскаржувана постанова оформлена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, та містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу із зазначенням порядку його сплати, правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядку його оскарження, прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності, а також із зазначенням технічного засобу, яким здійснено відеозапис події, на що вказував відповідач.

Представником відповідача під час розгляду справи у суді першої інстанції наданий DVD-R-диск з відеозаписами з відео реєстратора Xiaomi моделі YiCar DVR (відеозапис video_2025-07-07_08-58-56.MP4), та з цифрової нагрудної відеокамери Motorola Solutions моделі VideoBadge VB-400 VB-440-64-KF-N за № 471192 та № 471762, проте сам факт правопорушення вказаний доказ не містить.

Так, із відеозапису фіксації вчинення правопорушення video_2025-07-07_08-58-56 вбачається, що попереду автомобіля поліцейських був інший транспортний засіб (маршрутка), тому запис у повній мірі не відображає рух транспортних засобів на перехресті, зокрема і транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 .

Факт того, що водій, керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_2 (білого кольору), на регульованому перехресті вул. Герасима Кондратьєва та вул. Сумської артбригади під час повороту ліворуч на вул. Сумської артбригади не надав дорогу транспортним засобам, які рухалися в зустрічному напрямку прямо з вул. Г. Кондратьєва, не зафіксовано на відео.

Із відеозапису цифрової нагрудної відеокамери вбачається, що один із поліцейських запитує у водія чи заперечує він факт порушення ним ПДР, на що позивач відповів, що не визнає факт порушення, оскільки не заважав іншим учасникам дорожнього руху маневром та не створив аварійну обстановку. Також видно, як один із поліцейських показує ОСОБА_1 відео з мобільного телефону.

Отже, як убачається з матеріалів справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, саме по собі визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Отже, оскільки наявними в матеріалах справи не підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку та порушень правил дорожнього руху, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5156917 від 06.07.2025є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскарження постанови серії ЕНА №5156917 від 06.07.2025 в адміністративному порядку не позбавляє позивача права на її оскарження в судовому порядку з урахуванням приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03.10.2025 у справі № 591/8779/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц