Справа № 320/4634/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 листопада 2025 року м. Київ 320/4634/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Державного підприємства «Укрветсанзавод»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені 160 966,33 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державного підприємства «Укрветсанзавод» (далі ДП «Укрветсанзавод»/відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та 160 966,33 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

28.02.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому ДП «Укрветсанзавод» просить закрити провадження у справі № 320/4634/24 за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про стягнення адміністративно-господарський санкцій та пені у розмірі 160 966,33 грн.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 15.06.2016 Господарським судом міста Києва було порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод», справа № 910/6968/16 за заявою Публічного акціонерного товариства «НАК «Нафтогаз України» до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про банкрутство.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження, з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.10.2023 задоволено заяву керуючого санацією Державного підприємства «Укрветсанзавод» Заглоцького С.П. про продовження строку процедури санації та повноважень керуючого санацією і розпорядника майна на 6 місяців. Продовжено строк процедури санації Державного підприємства "Укрветсанзавод" на шість місяців до 31.03.2024. Продовжено повноваження керуючого санацією Державного підприємства «Укрветсанзавод» Заглоцького С.П. на шість місяців до 31.03.2024.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України - відносяться до юрисдикції господарських судів.

А тому, на думку відповідача, у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України є підстави для закриття провадження у даній справі з підстав неналежності її розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання щодо можливості закриття провадження у даній справі, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що в обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2023 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції, оскільки вищезазначена сума відповідачем не була сплачена, утворилася заборгованість та пеня за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 160 966,33 грн.

Разом з тим, судом встановлено, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 відкрито провадження у справі № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод».

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на час розгляду цієї справи розгляд справи про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод» триває.

Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

У пункті 8 частини 1 статті 20 ГПК України (в редакції, що діє з 01.01.2025) закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Суд звертає увагу, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність.

Одночасно з цим, згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Кодекс України з процедур банкрутства(далі - КУзПБ) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 2 КУПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 6 частини першої статті 1 КУзПБ грошове зобов`язання (борг)- зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно до ч. 1 та 2, 3 статті 7 КУзПБ Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/1159/20 відповідно до яких при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 45 КУзПБ до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються у межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Велика Палата Верховного Суду, визначаючи юрисдикційність спорів з майновими вимогами боржника та до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватноправових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2020 року у справі №910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі №334/5073/19, від 21.09.2021 у справі №905/2030/19 (905/1159/20) та інших.

Також, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 (справа №826/1866/17) та Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.12.2022 (справа №815/5060/17), від 30.01.2023 (справа № 815/6486/17) було висловлено правову позицію щодо належності спорів про стягнення заборгованості з боржника в процедурі банкрутства до юрисдикції господарського суду.

Також, Верховний Суд в постанові від 22.10.2025 в справі № 440/14508/24 зазначив, що спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів у справах про банкрутство, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Таким чином, суд зазначає, що станом на дату прийняття даної ухвали, в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа про банкрутство відповідача, а отже й заявлені у цій справі позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства «Укрветсанзавод» адміністративно-господарських санкцій та 160 966,33 грн. підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд висновує, що, в силу вимог п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, після відкриття провадження у справі щодо банкрутства відповідача спір, що є предметом розгляду справи №320/4634/24 віднесений до виключної юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Отже, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не підвідомчий адміністративному суду та віднесений до юрисдикції господарського суду, в якому перебуває на розгляді справа про банкрутство позивача.

Отже, розгляд Київським окружним адміністративним судом цієї справи, не віднесеної законом до його юрисдикції, суперечитиме вказаним нормам процесуального права.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За змістом ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону "Про судовий збір" при закритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Оскільки на день постановлення ухвали така заява ще не надійшла, питання повернення судового збору суд не розглядає.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Укрветсанзавод» про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Провадження в адміністративній справі № 320/4634/24 за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені 160 966,33 грн. - закрити.

3. Копію даної ухвали видати (надіслати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Жук Р.В.