Справа № 120/15443/25
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 листопада 2025 р. Справа № 120/15443/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Предметом позову є те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно не нарахувало та не виплатило пенсію за період з 13.03.2020 по 29.05.2024, яка мала бути призначена, як пенсія за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з 13.03.2020.

Ухвалою суду від 10.11.2025 адміністративний позов залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та надано позивачу строк для надання обгрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду.

14.11.2025 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків, яку обгрунтував тим, що позивач мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з 13.03.2020 - після досягнення ним 58- річного віку. Проте, страховий стаж позивача, який давав йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку був підтверджений лише 13.03.2025 в судовому порядку рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/10640/24. Таким чином страховий стаж позивача після виконання рішення суду обраховано в розмірі 29 років 5 місяців 19 днів. Як стверджує представник позивача, що такого підтвердженого страхового стажу позивачу було б достатньо для призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку по досягненню ним 58 річного віку - з 13 березня 2020 року. Однак, підтвердження такого страхового стажу відбулось лише 13.03.2025 року на підставі судового рішення, яке набуло законної сили 13.04.2025 року. При цьому, позивачу призначена пенсія з 29.05.2024 року. А за період з 13.03.2020 року по 29.05.2024 року позивач не отримав пенсії, яка мала б бути йому призначена та виплачуватись на пільгових умовах. У зв`язку із вказаним, вже маючи всі необхідні підтвердження страхового стажу, позивач 15.09.2025 року звернувся до відповідача із заявою про нарахування і виплату належної йому пенсії за період з 13 березня 2020 року по 29 травня 2024 року.

Надаючи оцінку клопотанню про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із частиною 1 статті 123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Водночас особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Отже, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який слід обчислювати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає сам позивач у адміністративному позові, що: "з 13.03.2020 позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по досягненню 58 річного віку набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З метою реалізації свого права позивач в квітні 2020 звернувся за консультацією до спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, де йому повідомили, що для призначення пенсії йому необхідне підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 17.09.1987 року по 31.10.1994 року на Електротехнічному заводі м. Вінниця, який ліквідовано з 04.03.2008 року.

02.10.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі Відповідач) із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення.

Рішенням комісії відповідача від 17.11.2020 року №10 позивачу підтверджено період роботи з 17.09.1987 року по 31.10.1994 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

04.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та надав для цього всі необхідні документи.

Проте, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №96 від 12.01.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії з 58 років. Зокрема, на підставі того, що до страхового стажу не було зараховано період його роботи з 19.11.2003 року по 26.06.2007 року.

В подальшому, 29.05.2024 року позивач повторно звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком. Однак, йому знову було відмовлено у зв`язку із відсутністю підтвердження наявності страхового стажу за період з 19.11.2003 року по 26.06.2007 року.

В подальшому, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року у справі №120/10640/24 зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 19.11.2003 року по 26.06.2007 року.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року ГУ ПФУ у Вінницькій області позивачу нарахована пенсія, але лише починаючи з 29.05.2024 року."

Отже, із зазначеного слідує, що позивач знав про своє порушене право станом на 12.01.2021, коли йому рішенням ГУ ПФУ відмовило у призначенні пенсії у віці 58 років.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що позивач зазначене рішення ГУ ПФУ № 96 від 12.01.2021 не оскаржив до суду, натомість повторно звернувся до органу Пенсійного фонду лише 29.05.2024, тобто понад 3 роки.

В подальшому, коли ГУ ПФУ повторно відмовило позивачу у призначенні пенсії, в же іншим рішенням № 96 від 06.06.2024, позивач оскаржив таке до суду.

При цьому, суд знову акцентує увагу представника позивача, що звертаючись до суду 09.08.2024 про оскарження рішення ГУПФУ за № 96 від 06.06.2024, однак позивач просив суд: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 29.05.2024 зарахувавши до страхового стажу період роботи з 19.11.2003 по 26.06.2007."

Враховуючи зазначене, суд констатує, що позивач був обізнай про порушене право ще станом на 12.01.2021, при цьому, проявивши пасивну поведінку, яка тривала понад 3 роки, позивач повторно був обізнаний про своє порушене право вже станом на 06.06.2024, при цьому, не намагаючись його поновити, звернувся до суду 09.08.2024, з вимогами призначити пенсію лише з 29.05.2024. Яку на зазначену дату було й призначено позивачу.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами. У зв`язку з цим підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду немає, а причини його пропуску не вважаються поважними.

Отже, наведені вище обставини свідчать про виконання позивачем вимог ухвали від 10.11.2025 про залишення позовної без руху не в повному обсязі, що згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, належним буде продовжити строк виконання ухвали суду від 10.11.2025 на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк виконання ухвали суду від 10.11.2025 на 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна