Справа № 615/277/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 р. №615/277/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Анатолій Бідонько, розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу, у якому просить суд:

Скасувати вимогу ГУ ДФС у Харківській області №Ф-8075-17 від 05.02.2021 року про сплату боргу (недоїмки).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України направлено вимогу зі сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) № Ф-8075-17 від 05.02.2021 на суму 34402,74 гривень, оскільки Головне управління ДФС у Харківській області у відповіді № 165/3ПІ від 11.03.2019 року на запит ОСОБА_1 від 07.03.2019 року повідомило, що запит не містить сукупності ознак, за якими можливо ідентифікувати її у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача 14.11.2025 до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-8075-17 від 05.02.2021 року про стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є правомірною, та прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За даними інформаційно комунікаційної системи Державної податкової служби України Арістова А.В. з 24.02.2017 по теперішній час перебуває на обліку в ГУ ДПС як фізична особа-підприємець. В період з 01.03.2017 по 30.03.2018 застосовувала спрощену систему оподаткування-єдиний податок, 2 група, за період з 01.04.2018 по теперішній час знаходиться на загальній системі оподаткування.

Згідно даних АІС „Податковий блок в ІКП ФОП ОСОБА_1 за технологічним кодом платежу 71040000, станом на 31.01.2021 обліковується заборгованість по єдиному внеску в розмірі 34 402,74 гривень, а тому у автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2021 № Ф-8075-17 на загальну суму 34 402,74 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2021 № Ф-8075-17 направлена засобами поштового зв`язку на адресу платника ( АДРЕСА_1 ) та 05.02.2025 вручено особисто платнику.

Вважаючи, що податкова вимога прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною податковою службою України та її територіальними органами встановлює Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464).

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону України № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, визначених статтею 4 Закону, встановлено у розмірі 22 відсотка відповідно до визначеної у статті 7 Закону бази нарахування єдиного внеску.

Фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій частини восьмої статті 9 Закону № 2464). Тобто, граничний термін сплати єдиного внеску для таких платників - 19 число місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з частиною одинадцятою статті 9 Закону України № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Процедуру нарахування, і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з п. 6 розд. IV Інструкції № 449 у разі якщо останній день строків сплати єдиного внеску припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем таких строків сплати єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним, святковим або неробочим днем.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу 7 Інструкції № 449 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Згідно з пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до платників, визначених підпунктами 1 -4 п. 1 розд. II Інструкції № 449, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відс. своєчасно не сплачених сум, а починаючи з 01.01.2015 та надалі, - у розмірі 20 відс. своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відс. суми недоплати за кожний день прострочення платежу: нарахування пені, передбаченої Законом № 2464, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частини десята та тринадцята статті 15 Закону № 2464).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову митну політику надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 3 розділу VI Інструкції № 449, передбачено що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: - дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; - платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону № 2464-УІ, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслану на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі, якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У відповідності до вимоги пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи судом встановлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби України Арістова Алла Валеріївна з 24.02.2017 по теперішній час перебуває на обліку в ГУ ДПС як фізична особа-підприємець.

В період з 01.03.2017 по 30.03.2018 позивачем застосовувалась спрощена система оподаткування-єдиного податку, 2 групи. З 01.04.2018 по теперішній час позивач знаходиться на загальній системі оподаткування.

Згідно даних Автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" в Інтегрованій картці платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за технологічним кодом платежу 71040000 в автоматичному режимі нараховано:

- 19.01.2018 (термін сплати 19.01.2018) - 1372,00 грн:

- 09.02.2018 - 704,00 грн.;

- 12.02.2018 - 2 816,00 грн.,

- 19.04.2018 - 2 457,18 грн.;

- 19.07.2018 - 2 457,18 грн.;

- 19.10.2018- 2 457,18 грн.;

- 19.11.2018 - 170,00 грн. (за рішенням про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну подачу декларації єдиного внеску).

- 21.01.2019- 2 457,18 грн.

- 19.04.2019- 2 754,18 грн.,

- 19.07.2019- 2 754,18 грн.,

- 21.10.2019- 2 754,18 грн.;

- 20.01.2020 - 2 754,18 грн.

- 21.04.2020 - 2 078,12 грн.;

- 20.07.2020- 1 039,06 грн.;

- 19.10.2020- 3 178,12 грн.;

- 19.01.2021- 2 200,00 грн.

За технологічним кодом платежу 71040000 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по теперішній час сплата єдиного внеску відсутня.

Таким чином, станом на 31.01.2021 обліковується заборгованість по єдиному внеску в розмірі 34 402,74 гривень.

Головним управлінням ДПС у Харківській області у автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2021 № Ф-8075-17 на загальну суму 34 402,74 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2021 № Ф-8075-17 направлена засобами поштового зв`язку на адресу платника ( АДРЕСА_1 ) та 05.02.2025 вручено особисто платнику.

Отже, наявність у позивачки боргу зі сплати єдиного соціального внеску повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, інтегрованою карткою платника - фізичної особи-підприємця.

Суд зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

Така правова позиція викладена у Верховним Судом у постанові від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16.

Враховуючи, що за даними облікової картки платника єдиного внеску позивачка має недоїмку зі сплати єдиного внеску, а інших доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, суду не надано, суд дійшов висновку про правомірність винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Посилання позивача на лист Головного управління ДФС у Харківській області № 165/3ПІ від 11.03.2019 року наданий у відповідь на запит ОСОБА_1 від 07.03.2019 року щодо не можливості ідентифікувати її у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не свідчить про відсутність обов`язку зі сплати єдиного внеску, а лише вказує про неможливість надання відповіді на її запит.

У постанові від 01 липня 2020 року у справі № 260/81/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суб`єктна ознака статусу ФОП є визначальною для вирішення питання про віднесення позивача до платників єдиного внеску.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що статус ФОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 01 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду також підкреслює, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Разом із тим, судом встановлено, що позивач з 24.02.2017 перебуває на обліку в ГУ ДПС як фізична особа-підприємець та на момент розгляду справи у суді підприємницька діяльність не припинена, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Отже, підстави для несплати ЄСВ за спірний період у позивача відсутні.

Інших доводів протиправності прийнятої вимоги, як і протиправності розрахунку суми боргу позовна заява не місить, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі №Ф-8075-17 від 05.02.2021 року про сплату боргу (недоїмки), у зв`язку з чим, вказана не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Анатолій Бідонько