Справа № 500/6253/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6253/24 пров. № А/857/1435/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої суддіХобор Р. Б.,
суддів:Бруновської Н. В.,
Шавеля Р. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року, що ухвалила суддя Дерех Н.В., у місті Тернополі, у справі № 500/6253/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної доплати до пенсії, на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 № 713 та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., починаючи з 01.06.2024.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачці щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 року № 713, в сумі 2000,00 грн.

Зобов`язано відповідача провести нарахування та виплату позивачці щомісячної доплати до пенсії, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 року № 713, в сумі 2000,00 грн. починаючи з 01.06.2024.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно припинив виплату позивачці доплати до пенсії у сумі 2000 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року № 713, оскільки, Кабінет Міністрів України не приймав рішення про збільшення грошового забезпечення відповідної категорії громадян. Збільшення грошового забезпечення позивачки, на виконання рішення суду не є тією обставиною з якою закон пов`язує припинення виплати 2000 грн.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що, здійснив перерахунок пенсії на виконання рішення суду, внаслідок якого пенсія позивачки збільшилась, а тому немає підстав для виплати доплати до пенсії в сумі 2000 грн.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30.09.2024 повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною третьою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ).

Апеляційний суд встановив те, що перерахунок пенсії позивачки був зумовлений набранням законної сили рішенням суду, з метою усунення порушеного права позивачки на належний розмір пенсії, право на отримання якого у позивачки виникло до 01.03.2018 року.

Такий перерахунок, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 року виплачувати особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021 року.

Отже, апеляційний суд встановив, що позивачка має право на щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн, відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2023 року у справі № 380/25987/21.

Апеляційний суд встановив, що виплату спірної доплати до пенсії відповідач припинив з 01.06.2024, здійснивши перерахунок пенсії на підставі рішення суду про перерахунок пенсії, тому, саме з цієї дати дії відповідача щодо припинення виплати спірної доплати необхідно визнати протиправними.

Отже, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що відповідач має обов`язок нарахувати та виплати позивачці спірну доплату до пенсії з 01.06.2024.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі № 500/6253/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель