Справа № 420/21998/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп.Повітряних Сил,6, м.Київ, 03168) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони Україниза результатом якого позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України№ 26/д від 20.09.2024, прийняте у формі Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині не призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - цивільній дружині загиблого ОСОБА_2 ,який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок військових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті № 3155 від 25.10.2022 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України втретє розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок загибелі (смерті) ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідоквійськових дій, що підтверджується довідкою про причину смерті № 3155 від25.10.2022 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплатвійськовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхсім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, її чоловіка, сержанта ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Первомайське Ясинуватського району Донецької області під час захисту Батьківщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2024 році з метою вирішення питання щодо призначення та виплати одноразовоїгрошової допомоги (ОГД) та компенсаційних сум як дружині загиблого захисника ОСОБА_1 звернулась до комісії Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою. До заяви було доданодокументи про підтвердження проживання однією сім`єю із військовослужбовцем якчоловік та дружина без реєстрації шлюбу, а саме рішення Березівського районногосуду Одеської області у справі № 494/2436/23 від 14.03.2024, яке набрало законноїсили 16.04.2024 року.

Але отримала лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.01.2025 № 34 та копіювитягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розглядупитань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20 вересня 2024 року № 26/д. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.01.2025 № 34, відносно ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деякихвиплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу,поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 , повідомлено, що Комісією Міністерства оборониУкраїни з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразовоїгрошової допомоги та компенсації сум, прийняте рішення про повторне поверненняїх на доопрацювання, оформлене протоколом від 20 вересня 2024 року № 26/д.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки 14.03.2023 прийнято рішення Березівського районного суду Одеської області поцивільній справі № 494/2436/23 про встановлення факту проживання однією сім`єючоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області під часзахисту Батьківщини за адресою АДРЕСА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2012 року по 12.10.2022 рік, тобто до дня смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню зазначивши, щоу протоколі Комісії № 26/д від 20.09.2024, зазначено, що відповідно донаданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя. У судовомурішенні встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповіднодо статті 3 Сімейного кодексу України як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка,зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.Згідно частини 2 цієї ж статті проживання однією сім`єю жінки та чоловіка безшлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 36 СК України підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,призваний 05.08.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 в Одеській області навійськову службу по мобілізації та перебував на військовій службі у військовійчастині НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , приймав участь в бойових діях та загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області під часзахисту Батьківщини, від ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншимивидами вибухів та уламків, від вибухової травми з залученням декількох ділянок тіла.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Позивач) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у «фактичних шлюбних» відносинах, проживали однією сім`єю як чоловік та дружинабез реєстрації шлюбу та вели спільне господарство з серпня 2012 року до дня смерті ОСОБА_2 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від09.08.2023 № 04/08-33/1546 та Актом обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської міської ради ОТГ від 01.11.2022.

25.10.2022 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є батьком загиблого захисника ОСОБА_2 , отримав сповіщеннясім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 3155/98 про те, що його син ОСОБА_2 загинув у бою за нашу Батьківщину ІНФОРМАЦІЯ_9 урайоні с. Первомайське Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_3 помер про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , звернулась до Березівського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

14.03.2023 прийнято рішення Березівського районного суду Одеської області поцивільній справі № 494/2436/23 про встановлення факту проживання однією сім`єючоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області під часзахисту Батьківщини за адресою АДРЕСА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня2012 року по 12.10.2022 рік, тобто до дня смерті ОСОБА_2 .

У 2024 році з метою вирішення питання щодо призначення та виплати одноразовоїгрошової допомоги (ОГД) та компенсаційних сум як дружині загиблого захисника ОСОБА_1 звернулась до комісії Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_11 з заявою. До заяви було доданодокументи про підтвердження проживання однією сім`єю із військовослужбовцем якчоловік та дружина без реєстрації шлюбу, а саме рішення Березівського районногосуду Одеської області у справі № 494/2436/23 від 14.03.2024, яке набрало законноїсили 16.04.2024 року.

Позивач отримала лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.01.2025 № 34 та копіювитягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розглядупитань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги такомпенсаційних сум від 20 вересня 2024 року № 26/д. Згідно ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.01.2025 № 34, відносно ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деякихвиплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу,поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з загибеллю ОСОБА_2 , повідомлено, що Комісією Міністерства оборониУкраїни з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразовоїгрошової допомоги та компенсації сум, прийняте рішення про повторне поверненняїх на доопрацювання, оформлене протоколом від 20 вересня 2024 року № 26/д.

У вказаному протоколі № 26/д від 20.09.2024, зазначено, що відповідно до наданихдокументів заявниця не відноситься до одного з подружжя. У судовому рішеннівстановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно достатті 3 Сімейного кодексу України як члена сім`ї загиблого, а не факт перебуванняна утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Пропенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка,зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно частини 2 цієї ж статті проживання однією сім`єю жінки та чоловіка безшлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 36 СК України підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб.

Статтею 27 СК України визначено, що державна реєстрація шлюбу встановлена длязабезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав таінтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб.

Підтверджуючих документів про право на призначення пенсії у разі втратигодувальника або факт призначення даного виду пенсії відповідно до Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких іншихосіб» чи документів про перебування на утриманні загиблого на розгляд Комісії ненадано.

З огляду на викладене, документи ОСОБА_1 повернути надоопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Пропенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб`підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого. Та документів виданихПенсійним фондом України, що підтверджують право на призначення пенсії у разівтрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення провстановлення факту перебування на його утриманні відповідно до згаданого Законуна дату загибелі, що надають право на призначення одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та за захистом своїх прав звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 41 Закону №2232-XII передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.

Суд зазначає, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану питання про виплату соціального забезпечення, зокрема одноразової грошової допомоги в разі загибелі чи смерті військовослужбовця, набули нового правового регулювання і змісту.

Відповідно до пункту 4 Указу №64/2022, Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», враховуючи необхідність вирішення багатьох невідкладних питань, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, виконанням завдань щодо подолання збройної агресії та захисту держави, мобілізаційних та низки інших процесів, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», положеннями якої оперативно врегулював деякі особливості окремих виплат, в тому числі одноразової грошової допомоги (далі ОГД), зокрема для військовослужбовців, як осіб, які безпосередньо були залучені до виконання зазначених завдань.

Так, пунктом 2 постанови КМУ №168 (тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 1, 2, 7 пункту 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.

Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №45 (далі Наказ №45) затверджено новий порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.

Згідно з пунктом 1 зазначеного Наказу, вказаний Порядок розроблений, зокрема, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» від 7 липня 2022 року № 793 (набрала чинності 19 липня 2022 року).

Крім того, згідно з пунктом 3 Наказу, Порядок №45 набирає чинності з дня його офіційного опублікування, тобто 31 січня 2023 року (Опубліковано: Офіційний вісник України 2023 року, № 8, сторінка 9, стаття 606, код акта 116462/2023).

Пунктом 1.1 розділу І Порядку № 45 визначено, що цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

Пунктом 1.2 розділу І Порядку № 45 визначено, що ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

За приписами п.1.4. Прядку №45, особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Суд зазначає, що спірним у цій справі є наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

На підставі статті 31 Закону №2262-ХІІ, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, для встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї та вважається утриманцем загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги необхідно довести факт перебування на повному утриманні загиблого, одержання допомоги, що була джерелом для існування.

З матеріалів справи встановлено, що14.03.2023 прийнято рішення Березівського районного суду Одеської області по цивільній справі № 494/2436/23 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Первомайське Ясинуватського району Донецької області під час захисту Батьківщини за адресою АДРЕСА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2012 року по 12.10.2022 рік, тобто до дня смерті ОСОБА_2 .

Водночас, суд звертає увагу, що встановлення рішенням суду вищевказаного факту не свідчить по належність позивачки до переліку отримувачів одноразової грошової допомоги, який визначено приписами ст.16-1 Закону №2011, зокрема, що позивачка є дружиною ОСОБА_2 або є його утриманцем.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відтак, доводи позивача про те, що вона надала докази на підтвердження віднесення її до однієї з категорій осіб, які відповідно до положень законодавства мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, є безпідставними.

Суд акцентує увагу на тому, що попередня редакція ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дійсно передбачала можливість отримання одноразової грошової допомоги членами сім`ї загиблого військовослужбовця без додаткової умови щодо їх перебування на утриманні такого військовослужбовця, однак статтею 16-1 цього Закону в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі, встановлено новий підхід до визначення кола осіб, які мають право на таку допомогу. Отже, враховуючи, що позивачка не є дружиною загиблого військовослужбовця, а проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, для отримання одноразової грошової допомоги вона має підтвердити також факт її перебування на утриманні загиблого.

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги не надання позивачкою до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 як член сім`ї загиблого перебувала на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для позивачки постійним і основним джерелом засобів до існування, в розумінні Закону №2262-XII, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано направив на доопрацювання документи позивачки про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

За положеннями частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії не підлягає задоволенню .

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного прозову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп.Повітряних Сил,6, м.Київ, 03168) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С. Єфіменко

.