Справа № 580/9021/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року справа № 580/9021/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гельмязівської сільської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Гельмязівської сільської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним рішення відповідача від 25.07.2024 №54-27/VIII про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 1,1341 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 ;

зобов`язати відповідача розглянути на найближчому судовому засіданні заяву позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 1,1341 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач без наявності законних підстав не затвердив погоджений проект землеустрою. Позивач вказує, що спірне рішення не містить обґрунтувань відмови та посилання на норми чинного законодавства, якими передбачена відмова у погодженні технічної документації із землеустрою. Тому позивач просив задовольнити позов.

Відповідач відзиву на позовну заву не подав.

Оцінивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 15.03.2024 приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І., позивач придбав у ОСОБА_2 нежитлове приміщення номер АДРЕСА_1 , на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 1,1341 га, кадастровий номер :03:003:0516.

На вказаній земельній ділянці заходиться нежитлове приміщення, загальною площею 726,4 кв.м, складається з головного корпусу з прибудовами - А-1, а, а', а", загальною площею 578,5 га, гараж - Б-1, загальною площею 68,4 га, склад - В-1, загальною площею 79,5 га, трансформаторна підстанція - Г.

На підставі договору на виконання робіт від 06.06.2024 №182/1, ПП «Землемір» розроблена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,1341 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в межах с. Гельмязів на території Гельмязівської сільської територіальної громади Золотоніського району Черкаської області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 01.07.2024 (вх.№63) про затвердження вказаної документації, Гельмязівська сільська рада прийняла рішення від 25.07.2024 №54-27/VIIІ.

Відповідно до п.1 вказаного рішення вирішено відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,1341 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 в межах с. Гельмязів на території Гельмязівської сільської територіальної громади Золотоніського району Черкаської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд врахував, ст.14 Конституції України, яка гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України).

Відповідно до п.б ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До заяви додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Отже, особа, зацікавлена у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у її користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності повинна звернутися до вказаних вище органів із відповідним клопотанням, додавши до нього розроблену технічну документацію.

Як установлено судом, позивачу на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 15.03.2024 належить нежитлове приміщення номер 102-А по вул. Новоселівській, в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області Гельмязівської територіальної громади, що розташоване на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 1,1341 га, кадастровий номер :03:003:0516.

На замовлення позивача розроблена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою від 01.07.2024, додавши Технічну документацію на затвердження.

Отже, позивач дотримався вказаних вище вимог ЗК України для передачі земельної ділянки у власність.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується власником (розпорядником) земельної ділянки.

Згідно з ч.8 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до ч.9 ст.186 ЗК України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій";

надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Згідно з ч.10 ст.186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Суд встановив, що оскаржуване рішення відповідача не містить жодного недоліку документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Визначені ст.118 ЗК України повноваження щодо обов`язку затвердити протягом місячного строку технічну документацію та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі дотримання всіх вказаних вище вимог ЗК України та воно не є дискреційним, оскільки не допускає можливості обрання одного з кількох правильних (законних) способів поведінки відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв спірне рішення з порушенням правових підстав, визначених законом, а доводи позивача про його протиправність підтверджені.

Суд враховує, що під час дії воєнного стані діє обмежений мораторій на передачу земельних ділянок у власність.

Так, згідно з підп.5 п.27 розділу X ЗК України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Зважаючи, що позивач є власником розташованого на земельній ділянці, загальною площею 1,1341 га, кадастровий номер :03:003:0516, майна, на позивача не розповсюджується мораторій на передачу вказаної земельної ділянки у власність.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

З протоколу відкритого поіменного голосування LIV сесії Гельмязівської сільської ради VIII скликання від 25.07.2024 «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 » суд встановив, що «ЗА» проголосувало 15 депутатів, 7 депутатів - «Відсутні».

Отже, із загального складу ради - 22 депутати «ЗА» проголосували 15 осіб, що є більшим ніж 2/3 голосів депутатів від загального складу ради, що свідчить про позитивне прийняття рішення «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 ».

Водночас, спірне рішення містить відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,1341 га.

Отже, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2-6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Гельмязівської сільської ради від 25.07.2024 №54-27/VIII про відмову ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 1,1341 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Гельмязівську сільську раду (19715, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Гельмязів, вул. Центральна, буд.1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01.07.2024 (вх.№63) з доданими документами про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 1,1341 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гельмязівської сільської ради (19715, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Гельмязів, вул. Центральна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ