Справа № 480/9238/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 р.Справа № 480/9238/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2025, (головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, повний текст складено 10.06.25 року) по справі № 480/9238/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Трек"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд Трек» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 17.01.2022:

- №6, яким до ТОВ «Норд Трек» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 20 000,00 грн;

- №6, яким до ТОВ «Норд Трек» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1 000 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що є виробником сумішей асфальтобетонних, щебенево-мастикових асфальтобетонних із використанням у технологічному обладнанні дизельного палива, яке знаходиться в двох ємностях загальним об`ємом 42,025 куб.м, з`єднаних між собою за допомогою стаціонарних трубопроводів. Отже, резервуар паливний бак, з якого позивачем використовується дизельне паливо у процесі виробництва, у розумінні пп. 1.14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є акцизним складом.

Як наслідок, вважало, що у товариства відсутній обов`язок реєстрації акцизного складу в Системі електронного адміністрування реалізації пального та щодо обладнання резервуару до 09.11.2021 одним рівнеміром-лічильником пального в резервуарі в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі.

В свою чергу, будь-яких фактів фактичного встановлення місця зберігання, наявності стаціонарної ємності, замірювання обсягу палива чи інших доказів, які б підтвердили факт зберігання палива, а також доказів здійснення позивачем господарської діяльності шляхом вироблення, оброблення, змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального за адресою: Сумська область, м. Глухів, вулиця Есманський шлях, 70 контролюючим органом в акті перевірки не встановлено.

З урахуванням наведеного, просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення як протиправні.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 17.01.2022 №6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 20 000,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 17.01.2022 №6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1 000 000,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ТОВ "Норд Трек" судовий збір у сумі 15 300,00 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Головне управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази, встановлено обставини у справі та застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суб`єкт господарювання зобов`язаний зареєструвати акцизний склад у випадку, якщо протягом календарного року отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії).

Враховуючи, що протягом 2020 року ТОВ «Норд Трек» отримано 1 332 205,55 літрів пального, а за період з 01.01.2021 по 09.11.2021 - 1 424 344,26 літрів пального, тобто в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, що також визнається позивачем, останнє було зобов`язано здійснити реєстрацію акцизного складу за місцем зберігання пального за адресою: Сумська обл., м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 70 та обладнати його рівнеміром-лічильником пального.Просить врахувати, що 10.11.2021 позивач подав заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів, за наслідками якої ТОВ «Норд Трек» зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального та акцизний склад за уніфікованим номером № 1017870 за адресою: Сумська обл., м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 70, найменування акцизного складу - Майданчик АБЗ.

Таким чином, вважає, що ним правомірно накладено штрафні санкції за відсутність у позивача зареєстрованого акцизного складу в перевіряємий період та не обладнання резервуара рівнеміром-лічильником пального.

Крім того, вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме прийняття до розгляду позову, поданого поза межами п. 56.19 ст. 56 ПК України за відсутності поважних підстав такого пропуску.

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС у Сумській області, на підставі наказу від 22.11.2021 № 1852-кп, направлень, проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску пального за адресою: Сумська обл., м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 70), через які здійснює (проводить) діяльність ТОВ «Норд Трек» за період з 01.01.2020 до 22.11.2021, за результатами якої складено акт 02.12.2021 № 5924/18/22/РРО/42579826.

Актом встановлено порушення ТОВ «Норд Трек» абзаців 1, 4 та 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині відсутності реєстрації акцизного складу в Системі електронного адміністрування реалізації пального, не обладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному держаному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників.

17.12.2021 позивачем подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких податковим органом прийнято рішення про залишення висновків акту перевірки без змін, про що ТОВ «Норд Трек» повідомлено листом від 12.01.2022.

17.01.2022 ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі абз.2 п. 121-1.1 ст.128 ПК України у розмірі 20 000 грн. за фактом відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарів рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі;

- № 6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі абз.2. п. 128-1.2 ст.128 ПК України у розмірі 1 000 000 грн. за фактом не виконання обов`язку з реєстрації акцизного складу.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 03.05.2023 № 10822/6/99-00-06-03-01-06, скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 17.01.2022 року - без змін.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що технологічний паливний бак, в якому міститься пальне, використовується позивачем для провадження власної господарської діяльності з виробництва асфальтобетонних сумішей. В свою чергу, заправлення баку пальним не є окремим видом діяльності зі зберігання пального, який передбачає повернення пального із такої ємності, в тому числі для власного споживання, внаслідок чого у ТОВ «Норд Трек» відсутній обов`язок як реєструвати акцизний склад у Системі електронного адміністрування реалізації пального так і обладнувати такий бак рівнеміром-лічильником.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі- ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзаців 1-3 пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Цією ж нормою (абзац шостий) встановлено, що не є акцизним складом, зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Отже, передбачений цією нормою виняток застосовується при сукупності умов, а саме:

(1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів;

(2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів;

(3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом. Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній.

Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.08.2023 по справі №160/15431/21, від 12.03.2024 у справі № 160/8390/22.

Також, з аналізу норми п. «б» пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України слідує висновок, що обсяг отриманого суб`єктом господарювання протягом календарного року пального визначається сумарно по всіх приміщеннях та/або територіях, на яких розміщені ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального.

Таким чином, якщо загальний обсяг отримання пального протягом календарного року перевищить 1000 куб. м., то такий суб`єкт господарювання повинен буде зареєструвати акцизні склади на всіх своїх територіях, де розміщується пальне.

Наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 420/4383/23.

Судом встановлено, що ТОВ «Норд Трек» має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 2000665, видану ГУ ДПС у Сумській області, терміном дії з 19.06.2020 до 19.06.2025 за адресою місця зберігання: Сумська область, м. Глухів, вул. Есманський шлях, 70, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального 42 025 літрів.

Під час проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ «Норд Трек» протягом календарного року отримано (придбано) пальне в обсягах, що перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), а саме: протягом 2020 року ТОВ «Норд Трек» отримано 1 332 205,55 літрів (дизельне пальне), за період з 01.01.2021 по 09.11.2021 - 1 424 344,26 літрів (дизельне пальне), що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, журналами обліку надходження пального

Обставина, щодо придбання вказаної кількості пального позивачем не заперечується, як і не заперечується факт його зберігання в резервуарі.

Тобто, обсяги придбаного позивачем пального перевищують 1000 куб. м.

За висновками суду першої інстанції паливний бак, в якому зберігалось дизельне пальне не є резервуаром для зберігання пального, а є складовою агрегату, який використовується для виробництва асфальтобетонних сумішей.

Як наслідок, суд першої інстанції вважав, що оскільки придбане пальне використовується позивачем виключно для власних потреб, отже останній не має своїм обов`язком реєструвати акцизний склад та обладнувати паливний бак рівнеміром-лічильником.

Колегія суддів зазначає, що дійсно обсяг пального, заправлений у паливний бак, як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої, не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні приписів пп. 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Однак, суд першої інстанції не врахував відсутність у матеріалах справи доказів, на підставі яких можна встановити приналежність спірного резервуару до паливного баку для функціонування агрегату, на якому здійснюється виробництва.

В свою чергу, з наявних в матеріалах фотознімків вбачається наявність двох резеруарів, в яких за твердженням позивача зберігається пальне, яке в подальшому надходить до машин, які виробляють асфальтобетонні суміші.

Відтак, позивач з 2020 р. був розпорядником акцизного складу, адже він мав територію з ємністю для зберігання пального та протягом календарного року отримав (придбав) пальне в обсягах, що перевищують 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), а саме за 2020 рік 1 332 205,55 літрів, з 01.01.2021 по 09.11.2021 - 1 424 344,26 літрів, проте не провів реєстрацію акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового та не обладнав резервуар рівнеміром-лічильником.

При цьому, колегія суддів також враховує обставини подальшого подання ТОВ «Норд Трек» заяви до податкового органу про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів, за наслідками розгляду якої ТОВ «Норд Трек» зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального та акцизний склад за уніфікованим номером № 1017870 за адресою: Сумська обл., м. Глухів, вул. Есманський шлях, буд. 70, найменування акцизного складу - Майданчик АБЗ.

Відповідно до п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Згідно з п. 128-1.2 ст. 128-1 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1 000 000 гривень.

Отже, враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність накладення на позивача штрафів згідно спірних податкових повідомлень-рішень.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Таким чином, прийняті податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства та підстави для їх скасування відсутні.

Натомість, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду без наведення поважних підстав такого пропуску.

Так, 17.08.2023 ТОВ «Норд Трек» засобами поштового зв`язку звернулось до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.01.2022, в якому заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 поновлено позивачу строк на звернення до суду, прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що такий строк пропущений ним з поважних підстав а тому підлягає поновленню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми ст. 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

Велика Палата у постанові від 16.07.2025 року у справі №500/2276/24 дійшла висновку, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Підсумовуючи вказане вище, Велика Палата у згаданій вище постанові констатувала, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказані висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 813/3756/17.

За правилами частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті 17.01.2022, процедура адміністративного оскарження їх завершилася прийняттям рішення ДПС України від 03.05.2023 № 10822/6/99-00-06-03-01-06, яке отримано позивачем 16.05.2023.

Враховуючи, що застосування процедури досудового адміністративного оскарження рішення контролюючого органу, останнім днем звернення до суду є 15.06.2023, тоді як позов поданий 17.08.2023.

Водночас, позивач в якості поважних підстав пропуску строк зазначив, що у зв`язку з агресією РФ проти України знаходиться у важкому фінансовому та економічному становищі, значна частина працівників звільнилася або була мобілізована до лав Збройних Сил України, в тому числі бухгалтер та юрист, зменшилася кількість замовлень продукції підприємства, що призвело до неможливості своєчасного подання позову.

В якості доказів на підтвердження наведених обставин надав фінансову звітність за 2021 р. та за 2022 р., штатний розпис на 2023 р, оборотно-сальдові відомості за період 2021-2023, довідки про кількість прийнятих, звільнених, мобілізованих працівників та працівників, які перебувають у відпустці без збереження заробітної плати, з яким вбачається, що платоспроможність підприємства та кількість робітників значно знизилася.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що наведені обставини є поважними підставами пропуску строку, враховуючи подання позову у стислий строк після закінчення строку, встановленого ПК України для його подачі.

Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку на звернення до суду та поновлення такого строку.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача на його користь судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 по справі № 480/9238/23 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Норд Трек" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 18.11.2025 року