Справа № 400/7822/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 р. № 400/7822/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог, передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008
провизнання протиправним рішення від 19.07.2024 №31, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 19.07.2024 №31 щодо відмови у призначенні пенсії за віком; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу при призначенні пенсії за віком період роботи з 12.10.1979 року по 19.11.1984, з 21.09.1987 по 01.05.1998 року; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2024 року про призначення пенсії за віком з моменту звернення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 12.07.2024 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 19.07.2024 №31 відмовлено йому у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Згідно листа роз`яснення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 19.03.2025, до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984 та з 21.09.1987 по 01.05.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.06.1984 в колгоспі ім. Леніна , оскільки не зазначені документи, на підставі яких внесені записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (колгоспі). На переконання позивача, необґрунтоване неврахування зазначених періодів його роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує його право на належний соціальний захист.

Відповідач: Головне управління ПФУ у Миколаївській області, позов не визнав, надав відзив, в якому обгрунтував свою позицію тим, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. За результатами розгляду документів, наданих до заяви про призначення пенсії, зокрема, до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984 та з 21.09.1987 по 01.05.1998, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.06.1984 в колгоспі ім. Леніна (який реорганізовано в КСП ім. Леніна та СГ ТОВ "Князе-Григорівське" Великолепетинського району Херсонської області), оскільки не зазначені документи (їх номер та дата) на підставі яких внесені записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (колгоспі). Зарахувати вказаний період до страхового стажу не можливо на підставі уточнюючої довідки.

Відповідач: Головне управління ПФУ Кіровоградській області, позов не визнав, надав відзив, в якому обгрунтував свою позицію аналогічним чином. Позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. За результатами розгляду документів, наданих до заяви про призначення пенсії, зокрема, до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984 та з 21.09.1987 по 01.05.1998, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.06.1984 в колгоспі ім. Леніна (який реорганізовано в КСП ім. Леніна та СГ ТОВ "Князе-Григорівське" Великолепетинського району Херсонської області), оскільки не зазначені документи (їх номер та дата) на підставі яких внесені записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві (колгоспі).

Суд розглянув справу 19.11.2025 відповідно до вимог ст. 263 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.07.2025 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV (далі- Закон №1058).

Рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області №31 від 19.07.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж обраховано - 16 років 09 місяців 10 днів.

У лютому 2025 року позивач звернувся до Пенсійного фонду щодо обчислення його страхового стажу на підставі поданих ним документів.

Головне управління ПФУ в Миколаївській області листом від 19.03.2025 повідомило позивача про те, що за результатами розгляду документів, наданих до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984 та з 21.09.1987 по 01.05.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.06.1984 в колгоспі ім. Леніна , оскільки не зазначені документи (їх номер та дата), на підставі яких внесені записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 наявні записи про трудову діяльність ОСОБА_1 , починаючи з 12.10.1979 по 19.11.1984 (запис №1-3), та з 21.09.1987 по 01.05.1998 (запис №12-14) .

Відповіді зазначило, що підставою не врахування вказаних періодів роботи слугувало те, що не зазначені документи (їх номер та дата), на підставі яких внесені записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Для надання уточнюючої довідки, позивач звертався до Державного архіву Херсонської області.

Листом від 09.09.2024 Державний архів Херсонської області повідомив про неможливість надання довідки про підтвердження трудового стажу та заробітної плати з 1988 по 1997, оскільки документи з кадрових питань колгоспу ім. Леніна на зберігання до державного архіву не надходили. До початку окупації Херсонської області документи з кадрових питань (особового складу ) колгоспу ім. Леніна знаходились на зберіганні в архівному відділі Каховської районної державної адміністрації. Наразі це тимчасово окупована територія, тому перенаправити запит неможливо.

В даному випадку, суд виходить з того, що неповне заповнення трудової книжки та записів у ній не спростовує факту трудової діяльності позивача у наведений вище період, а лише є неповним заповненням трудової книжки підприємством.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці або довідках. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

З наведеного випливає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за недоліки оформлення трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Аналогічним чином, суд вважає, що внаслідок невиконання колгоспом обов`язку щодо надання та зазначення даних про мінімуми трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість вихододнів), номерів та дат документів за кожний рік, на підставі яких здійснені записи про трудову участь в громадському господарстві, позивачка позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за цей період роботи у вказаному колгоспі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

За таких обставин, позивачу протиправно не враховано до страхового стажу періоди роботи у колгоспі імені Леніна з 12.10.1979 по 19.11.1984, з 21.09.1987 по 01.05.1998 року.

Щодо призначення пенсії, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення 12.07.2024 позивачу виповнилось 60 роки, страховий стаж, встановлений рішенням від 9.07.2024 - 16 років 09 місяці 10 днів. З урахуванням висновків суду по цій справі страховий стаж становить більше 31 року (32 роки 5 місяців 29 днів), що є цілком достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону 1058.

Позов задовольнити повністю.

При цьому, використовуючи повноваження, передбачені ч.2 ст.9 КАС України, з метою більш ефективного та повного захисту прав позивача, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984, з 21.09.1987 по 01.05.1998 та призначити позивачу пенсію за віком.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ПФУ в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №31 від 19.07.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи з 12.10.1979 по 19.11.1984 та з 21.09.1987 по 01.05.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 та призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію за віком, починаючи з 12.07.2024 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять коп) гривень.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 19.11.2025