Справа № 380/16350/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

18 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, у якій просить стягнути з Закарпатської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 та від 04.12.2024 у справі №380/11441/20 у періоди з 20.05.2021 по 17.04.2024 та з 04.12.2024 по 02.07.2025 у розмірі 1538233 (один мільйон п?ятсот тридцять вісім тисяч двісті тридцять три) грн. 41 коп. без урахування належних податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі повинні нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за затримку виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 та від 04.12.2024 у справі №380/11441/20 у періоди з 20.05.2021 по 17.04.2024 та з 04.12.2024 по 02.07.2025 у розмірі 1538233 грн 41 коп без урахування належних податків і зборів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 18.08.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому просить залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України. В обґрунтування такої зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі № 380/11441/20 (новий розгляд), яке частково змінене постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 30.05.2025 № 106к скасовано наказ Генерального прокурора № 420к від 29.10.2020 року про звільнення ОСОБА_1 , скасовано наказ Генерального прокурора № 421к від 29.10.2020 про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 29.10.2020 № 420к та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Закарпатської області. Офісом Генерального прокурора листом від 02.06.2025 ОСОБА_1 повідомлено, що вище вказані накази скасовано та його поновлено на посаді, із вказаними наказом він може ознайомитися в кадровому підрозділі Офісу Генерального прокурора або у відділі кадрової роботи та державної служби Закарпатської області, проте лист, згідно з поштовою відміткою, було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання. Закарпатською обласною прокуратурою 30.05.2025 також скеровано лист ОСОБА_1 , що на виконання судових рішень його поновлено на посаді заступника прокурора Закарпатської області для ознайомлення з яким йому необхідно прибути до відділу кадрової роботи та державної служби Закарпатської області. Згідно з поштовою перевіркою статусу відстеження ще 04.06.2025 позивач отримав вказаний лист. Стверджує, що ігноруючи зазначене повідомлення майже місяць з 04.06.2025, позивач ознайомився із своїм наказом про поновлення лише 02.07.2025, і в позові зазначає строк затримки виконання по 02.07.2025.

Від позивач на адресу суду надійшло заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що про існування самого наказу №106к від 30.05.2025 року та про його зміст позивачу стало відомо лише 02.07.2025 року, тобто в день коли ОСОБА_1 офіційно з ним ознайомили. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) суд вирішив це клопотання розглянути у порядку письмового провадження.

При вирішенні поданого клопотання суд керується таким.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, обумовлена, передусім, необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а від судів вимагається дотримуватися встановлених законом правил при прийнятті процесуальних рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.05.2021 у справі № 380/2355/20. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 240/532/20 (постанова від 11.02.2021), одночасно відступивши від висновків щодо застосування ч. 1 ст. 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, а також погодившись з висновком щодо застосування ч. 5 ст. 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладених в постановах від 04.12.2019 у справі № 815/2681/17, від 22.01.2020 у справі № 620/1982/19.

Враховуючи те, що середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, тому строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення зазначеного заробітку обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу видачі наказу про поновлення на роботі (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Суд враховує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №380/11441/20, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ Генерального прокурора № 420к від 29 жовтня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Закарпатської області.

Визнано протиправним і скасовано наказ Генерального прокурора № 421к від 29 жовтня 2020 року «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 29.10.2020 № 420к».

Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді заступника прокурора Закарпатської області з 30 жовтня 2020 року.

Стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2020 року по 03 грудня 2024 року включно у розмірі 1821009,40 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді заступника прокурора Закарпатської області, а також виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 24700,26 грн допущено до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/11441/20 апеляційні скарги Закарпатської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 380/11441/20 змінено, виклавши абзац п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури (вул. Коцюбинського, 2а, м. Ужгород, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2020 року по 03 грудня 2024 року включно у розмірі 1795457,38 грн (один мільйон сімсот дев`яносто п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень 38 коп.) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства».

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 30.05.2025 № 106к «Про поновлення на посаді» наказ Генерального прокурора від 29 жовтня 2020 року № 420к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Закарпатської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» скасовано.

Наказом Генерального прокурора від 29 жовтня 2020 року № 421к «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 29.10.2020 № 420к» скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Закарпатської області та в органах прокуратури з 30 жовтня 2020 року. Із вказаним наказом позивач ознайомився 02.07.2025 о 10:25 год.

Суд зазначає, що враховуючи те, що рішення суду від 04.12.2024 в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді заступника прокурора Закарпатської області допущено до негайного виконання, право на звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за періоди з 20.05.2021 по 17.04.2024 та з 04.12.2024 по 02.07.2025 у ОСОБА_1 виникло з часу видання наказу про поновлення його на посаді (30.05.2025) та ознайомлення позивача з таким наказом.

Матеріалами справи підтверджується факт ознайомлення позивача із наказом від 30.05.2025 №106к 02.07.2025.

Із цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 01.08.2025, тобто протягом місячного строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Желік О.М.