Справа № 280/8907/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/8907/24
Суддя І інстанції Кисіль Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати, винесене відповідачем, податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2024, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі Акту про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності від 08.05.2024 №6812/08-01-04-07/36163895, в якому зазначено, про неподання позивачем податкової звітності (податкової декларації з плати за землю (орендної плати) на 2024 рік щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 7, площею 0,1247 га, кадастровий номер 0:05:009:0361, за договором оренди від 25.08.2010 №73. Проте, з 19.08.2016 право власності на автозаправну станцію, розташовану на даній земельній ділянці, було зареєстроване за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Отже з 19.08.2016 ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» не користується нерухомим майном і, відповідно, не користується земельною ділянкою, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7. Таким чином зв`язку із відчуженням будівель, розташованих на орендованій земельній ділянці, іншому товариству у позивача припинився обов`язок зі сплати орендної плати за землю.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року позовні вимоги було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.08.2016 відбулась реєстрація права власності на автозаправну станцію за адресою м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 7, за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код за ). Згідно інформації, отриманої від Департаменту управління активами Запорізької міської ради, та відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо внесення змін до вищезазначеного договору чи його розірвання відсутні. Отже, ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» не зверталось до Запорізької міської ради з метою припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0361 у зв`язку із зміною власника об`єкта нерухомості, який знаходиться за цією ж адресою.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» було власником автозаправної станції, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7.

25.08.2010 між ТОВ «ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ» та Запорізькою міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7, площа 0,1247 га, кадастровий номер :05:009:0361. Договір зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 вересня 2010 року за №73 (надалі договір оренди земельної ділянки).

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладається на 19 років.

19.08.2016 право власності на автозаправну станцію, розташовану за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.7, зареєстроване за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер довідки 319298609 від 30.12.2022).

ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 та в терміни, становлені абз.2 пункту 76.3 статті 76 розділу ІІ ПК України, 08.05.2024 проведено камеральну перевірку ТОВ ТФ ЗАПОРІЖНАФТОПРОДУКТ () з питань своєчасності подання податкової звітності з плати за землю за 2024 рік.

За результатами перевірки встановлено порушення вимог п. 286.2 ст.286 ПК України, а саме: факт неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік.

Зазначені порушення відображені в акті камеральної перевірки від 08.05.2024 №6812/08-01-04-07/36163895 (далі Акт перевірки), в якому вказано, про неподання позивачем податкової звітності (податкової декларації з плати за землю (орендної плати) на 2024 рік щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 7, площею 0,1247 га, кадастровий номер 0:05:009:0361, за договором оренди від 25.08.2010 №73.

На підставі Акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № на загальну суму штрафу 340 грн., яке 05.06.2024 направлено позивачу поштою з рекомендованим повідомленням про вручення №015.

За результатом адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення було залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що платником плати за землю є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суд першої інстанції виходячи з наступного.

Як передбачено пунктом 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин) (пункт 287.7 статті 287 ПК України).

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (стаття 120 ЗК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю» від 5 листопада 2009 року №1702-VI внесено ряд уточнюючих змін, зокрема до Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», якими вдосконалено регулювання порядку переходу права користування земельною ділянкою у разі переходу до іншої особи права власності на розташоване на ній нерухоме майно.

Відповідно до пункту «е» статті 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про оренду землі», договір землі припиняється, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою.

Частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Законом України від 5 листопада 2009 року №1702-VI статтю 7 Закону України «Про оренду землі» доповнено частиною третьою, за якою до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Таким чином, платником плати за землю є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування), відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 08 червня 2016 року у справі №21-804а16 та постанові від 12 вересня 2017 року у справі №21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі №819/1365/17, від 18 квітня 2019 року у справі №807/292/18, від 02 липня 2019 року у справі №819/1365/17, від 23 червня 2020 року у справі №817/492/17, від 28 грудня 2021 року у справі №803/846/17, від 04 серпня 2022 року у справі №804/15299/15, від 19 січня 2023 року у справі №803/806/17, від 17 лютого 2023 року у справі №420/23645/21, від 13 квітня 2023 року у справах №160/9422/20 та №160/3596/20, в також інших.

Відтак, до нового власника об`єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов`язок плати за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно виснував, що у зв`язку з відчуженням позивачем нерухомого майна до покупця перейшов встановлений податковим законом обов`язок плати за земельну ділянку (орендної плати), на якій розташоване набуте ним майно.

Аналогічне застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду від 04 серпня 2022 року у справі №804/15299/15 адміністративні провадження № К/9901/42088/18, №К/9901/42091/18).

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 18 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова