Справа № 480/5568/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 р. Справа № 480/5568/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 08.09.25 по справі № 480/5568/25

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до ОСОБА_1

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася військова частина НОМЕР_1 з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 вартості завданих державі збитків у розмірі 729144,16 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 зазначена позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків десять днів з моменту отримання ухвали. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - 10-денний строк з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 10937,16 грн та подання до суду доказів на підтвердження позовних вимог до ОСОБА_1 .

Вказана ухвала від 21.07.2025 доставлена до електронного кабінету позивача 21.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 22.07.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в частині надання доказу щодо реєстрації відповідача, за вказаною в позові адресою, оскільки дана інформація надана самим відповідачем під час зарахування до особового складу військової частини НОМЕР_1 , та законодавчо не врегульовано нашого обов`язку щодо збирання, отримання та зберіганння цієї інформації. Враховуючи вимоги ст. 160 КАС України, документ про реєстрацію не є в переліку обо`язкових документів, які зобов`язаний надати у розпорядження суду позивач, при пред`явленні позову, через що у позивача відсутній документ про реєстрацію відповідача та такий документ має бути у відповідача, у зв`язку із цим даний доказ не може бути поданий разом із позовною заявою. Також, позивачем зазначалось про відсутність у відповідача електронного кабінету та процесуальним законодавством не вимагається від позивача в обов`язковому порядку надавати відповідну інформацію щодо відповідача. Крім того, зазначив, що позивачем надано копію квитанції №0.0..1 від 20.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 10937,16 грн. Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сплачений судовий збір у розмірі 10937,16 грн вже зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України за подання адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рамках справи № 480/4783/25. Проте, суд першої інстанції допустив припущення, не перевіривши чи дійсно військова частина НОМЕР_1 здійснила дії щодо поверенння сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 20.06.2025 судового збору, оскільки даний судовий збір не повертався та станом на сьогоднійшній день знаходиться на казначейському рахунку Державної судової адміністрації України. Зазначив, що повернення судового збору є правом позивача, а не обов`язком. Крім того, зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 направлено до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області щодо надання довідки, що сплачений позивачем за розгляд справи №480/4783/25, повертався із спеціального фонду Державного бюджету України на рахунки військової частини НОМЕР_1 , однак відповіді не отримав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За правилами ч. 3 ст. 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з підстав не виконання вимог ст. 161 КАС України, а саме неусунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно з приписами частини десятої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями частини п`ятої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

За правилами частини першої, другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Колегією суддів встановлено, що позивачем до позовної заяви подано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 20.06.2025 на суму 10937,16 грн. Зазначена квитанція згідно інформації з комп`ютерної програми суду "Діловодство спеціалізованого суду" прикріплена та обліковується за справою №480/4783/25. Ухвалою від 30.06.2025 у справі № 480/4783/25 Сумський окружний адміністративний суд позовну заяву у зазначеній справі повернув, не розглядаючи спору по суті.

При цьому судовий збір сплачений за подання вказаної позовної заяви належним чином зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу у встановленому законом порядку не повертався.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої позовної заяви вже розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваної у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Вищевказана позиція Верховного Суду підтримана Верховним Судом у постанові від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Таким чином, квитанція № 0.0..1 від 20.06.2025 на суму 10937,16 грн не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у даній справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову в рамках справи №480/4783/25

Стосовно доводів апелянта, що суд першої інстанції допустив припущення не перевіривши чи дійсно військова частина НОМЕР_1 здійснила дії щодо поверення сплаченого судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 20.06.2025 на суму 10937,16 грн, колегія суддів зазначає, що вказане не змінює того факту, що подана квитанція № 0.0..1 від 20.06.2025 на суму 10937,16 грн подавалась позивачем в рамках розгляду іншої справи №480/4783/25 та не виключає обов`язку позивача при повторному зверненні до суду сплачувати судовий збір у встановленому законом розмірі.

Стосовно посилань апелянта на висновки Верховного Суду у справі №160/554/23, то колегія судів зазначає, що у вказаній справі Верховний Суд дійшов висновку, що: "Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Однак така квитанція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову....".

Стосовно посилань апелянта на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16 травня 2018 року у справі №810/504/17, колегія суддів зазначає, що у вказаній справі, Верховний Суд дійшов висновку, що: "законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.".

Стосовно доводів апелянта про те, що йому невідомо електронної адреси відповідача, і тому вказану він зазначити не міг, колегія суддів вважає необгрунтвоаними, оскільки в ухвалі про щалишення позову без руху від 21.07.2025 суд першої інстанції зазначав про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів на підтвердження позовних вимог до ОСОБА_1 , тоді як до позовної заяви докази стосуються іншої особи ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неналежне виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, як наслідок повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 по справі № 480/5568/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова Я.В. П`янова