Справа № 305/1982/25
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2025 року м. Ужгород№ 305/1982/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Богданської сільської ради, щодо сплати єдиного соціального внеску для зарахування періоду отримання компенсації за соціальну послугу з розгляду на непрофесійній основі до страхового стажу;

- зобов`язати Богданську сільську раду вжити заходів щодо нарахування та сплати страхових внесків у розрахунку не менше мінімального страхового внеску на суми нарахованої та виплаченої позивачу щомісячної компенсації за соціальну послугу з догляду на непрофесійній основі за період з 01.05.2024 року по 31.05.2025 року та надалі забезпечувати нарахування та сплату такої за умови отримання такої компенсації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України від 17.01.2019 р. № 2671-VIII «Про соціальні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (зі змінами) здійснює постійний (щоденний) догляд за батьком ОСОБА_1 .

З 01 травня 2024 року з місцевого бюджету Богданської сільської ради, позивач отримує компенсацію за соціальну послугу з догляду на непрофесійній основі у розмірі прожиткового мінімуму - 2920 гривень.

На переконання позивача, період отримання компенсації, яка виплачується Богданською сільською радою згідно чинного законодавства зараховується до страхового стажу, однак відповідачем не сплачуються страхові внески до пенсійного фонду України за період з 01.05.2024 року по 31.05.2025 року, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого не погоджується із позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні таких зокрема зазначаючи, що у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку № 178 нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не передбачено.

Згідно зі ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено що ОСОБА_1 , який з 01.05.2024 по 30.04.2025 надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за батьком ОСОБА_1 , 1950 року народження, відповідно до постанови КМУ №859 від 23.09.2020 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», призначено компенсацію за надання соціальних послуг щомісяця у сумі 2920,00 грн, що підтверджується довідками Відділу соціального захисту населення Богданської сільської ради №85 від 19.05.2025, №84 від 19.05.2025.

16 квітня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою , якою просив суд подати до територіального податкового органу коригуючі звіти про нарахування та сплату єдиного внеску від початку призначення мені компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та забезпечити подання вказаної звітності в подальшому за умови отримання компенсації.

Листом №718 від 16.05.2025 року відповідач відмовив позивачу.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» №2671 -VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно із пунктами 1, 4 ч.6 ст.13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю 1 групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговування.

Пунктом 1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 23 вересня 2020р. №859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» передбачено, шо цей порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є, зокрема, особами з інвалідністю І групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Рішеннями Виконавчого комітету Богданської сільської ради про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі позивачу призначено компенсацію за догляд на непрофесійній основі з 01.05.2024 по 01.05.2025 за догляд на непрофесійній основі за своїм батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, у відповідності до п.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) є роботодавці, у даному випадку структурний підрозділ з питань соціального захисту - населення виконавчого органу сільської ради, зокрема, за непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Тобто, Законом № 2464-VI визначені категорії осіб, за яких платники сплачують єдиний внесок.

Згідно з п.9 ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю 1 групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Так, із урахуванням абзацу сьомого п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI та відповідно до підпункту 2 пункту 4 Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №9178, обчислення єдиного внеску провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад, зокрема, за непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Зі змісту статті 41 Закону №1058-IV слідує, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 (втрата чинності від 25.09.2020, підстава Постанова Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020), непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Постановою Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (пункт 2). Установлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, щомісячні компенсаційні виплати, призначені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" (Офіційний вісник України, 2004 р., № 17, ст. 1188), проводяться до дати призначення таким фізичним особам іншої виплати на догляд, установленої законодавством, або до 31 грудня 2022 року (пункт 2).

Суд зазначає, що питання визначення осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а також підстави і порядок нарахування та сплати єдиного внеску передбачені Законом №1058-IV, Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №178, відповідно до яких визначальним у вирішенні питання права на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є надання соціальних послуг хворій особі, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач отримував компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі у період з 01.05.2024 року по 01.05.2025 року, що підтверджується довідкою №95 від 05.06.2025 року Відділу соціального захисту населення Богданської сільської ради.

Таким чином, оскільки позивач отримував компенсацію як особа, що здійснював догляд на непрофесійній основі, то він належить до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону №1788-XII, та підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, як особа яка надавала соціальні послуги.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо стягнення коштів у розмірі 610 грн., витрачені позивачем на підготовку позову, суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено компенсацію за такі витрати, відтак у такому слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 5, 19, 77, 139, 262, 243, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Богданської сільської ради, щодо несплати єдиного соціального внеску на суми нарахованої та виплаченої позивачу компенсації за послугу догляду на непрофесійній основі.

Зобов`язати Богданську сільську раду вжити заходів щодо нарахування та сплати страхових внесків на суми нарахованої та виплаченої позивачу щомісячної компенсації за соціальну послугу з догляду на непрофесійній основі за період з 01.05.2024 року по 31.05.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк