Справа № 160/15659/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/15659/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року (суддя Юрков Едуард Олегович) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 , періоду роботи з 01.01.1992 по 17.10.1999; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії Позивача, згідно зі статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідними постановами Кабінету Міністрів України; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , період роботи з 01.01.1992 по 17.10.1999 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення, а саме з 17.01.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (13559,41 грн) у розмірі 1.115 починаючи з 01 березня 2025 року та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 , періоду роботи з 01.01.1992 по 17.10.1999. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії Позивача, згідно зі статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідними постановами Кабінету Міністрів України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , період роботи з 01.01.1992 по 17.10.1999 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення, а саме з 17.01.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення у розмірі 1.115 починаючи з 01 березня 2025 року та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 17.01.2024 звернулася до органу ПФУ з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення № 56 від 24.01.2024 про відмову в призначенні пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, скасувавши рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 24.01.2024 № 56; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 10.05.2000 по 17.01.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту настання права, а саме: з 17.01.2024, на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, зарахувавши всі періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 2, відповідно до пільгової довідки № 05-16/170 від 10.11.2023 виданої Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я», а саме з 10.05.2000 по 17.01.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 160/4565/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 24.01.2024 № 56, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10.05.2000 по 17.01.2024 в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 та з урахуванням висновків суду у цій справі.

На звернення представника позивача ГУ ПФУ у Дніпропетровській області листом від 14.05.2025 повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 160/4565/24 зараховано до страхового стажу в подвійному розмірі для обчислення пенсії період роботи з 10.05.2000 по 17.01.2024 та призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 17.01.2024.

Періоди роботи заявниці з 03.09.1990 по 31.12.1991 в Казахстані зараховано до загального страхового стажу. Зараховано для страхового стажу для обчислення пенсії у подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону № 1788 період роботи з 10.05.2000 по 31.1.2003, періоди з 01.01.2004 по 17.01.2024 зараховано умовно додатковими періодами з 24.08.1986 по 31.08.1988 та з 01.01.1992 по 31.12.1999. Також відповідач повідомив, що з 01.03.2025 пенсію було проіндексовано із застосуванням коефіцієнту збільшення 1,023.

Позивач вважає протиправними такі дії відповідача, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 02.09.1990 містить записи щодо періодів роботи: 03.09.1990 - прийнята цеховою медичною сестрою в Медсанчастину будівельників м. Караганди (наказ № 162-к від 31.08.1990); 03.02.1997 переведена дільничою медсестрою дитячого відділення (наказ № 161-п від 17.05.1996); 29.04.1998 зарахована медсестрою дитячого відділення Обласної клінічної лікарні м. Караганди (наказ № 166-к від 27.04.1998); 27.05.1998 звільнена за власним бажанням (наказ № 45-к від 25.05.1998); 28.05.1998 прийнята медичною сестрою дільничною госпіталю Управління внутрішніх справ області (наказ № 220 від 28.05.1998) ; 17.10.1999 звільнена за власним бажанням (наказ № 275 від 23.09.1999).

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що записи в трудовій книжці зроблені на території Держав країн учасниць в період участі України вищезгаданих Конвенції та Протоколу до Конвенції, а тому повинні враховуватися при призначенні пенсії. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи медичною сестрою у закладах охорони здоров`я м. Караганди (Казахстан) з 01.01.1992 по 17.10.1999.

В апеляційній скарзі відповідач не спростовує такі висновки суду першої інстанції, так само як і не надає обґрунтованих пояснень щодо повідомлення позивача про вибіркове зарахування періодів роботи в Казахстані, а тому відсутні підстави вважати про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 по 17.10.1999 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині проведення індексації пенсії позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Постановою Кабінету міністрів України № 124 від 20.02.2019 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 1 Порядку № 124 передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 4 Порядку № 124 встановлено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1): Псзп (2)х100% - 100%

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Кабінетом Міністрів України 25.02.2025 прийнято постанову № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році».

Пунктом 1 Постанови № 209 установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.

Пунктом 3 Постанови № 209 визначено, що у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 і підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пункт 6 Постанови № 209 визначає, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 р. включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення: для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2021 році, - 1,0575; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345; для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,023.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пункт 6 Постанови № 209 застосовується у випадку, якщо пенсію не підвищено згідно з пунктом 1 цієї постанови.

У даному випадку варто звернути увагу на приписи частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Як вже зазначалось судом у цій постанові вище, Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, визначена така формула коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні: К = (ЗСЦ + 3C3) Ч 50% /100% +1.

За даними Державної служби статистики України, показник зростання споживчих цін (ЗСЦ) за 2024 рік (грудень 2024 року до грудня 2023 року) становить 12%.

Показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, за 2021-2023 роки становить 13 559,41 грн, за 2022-2024 роки 15 057,09 грн. Відповідно показник зростання середньої заробітної плати (3C3) склав 11%.

Коефіцієнт індексації у 2025 році складає: К = (12%+ 11%) Ч 50% /100% +1= 1,115, що додатково підтверджується статистичними даними, опублікованими на офіційному сайті ПФУ (https://www.pfu.gov.ua/ks/271038-pokaznyk-indeksatsiyi-pensij-ta-strahovyh-vyplat-rozrahunok-u-2025-rotsi/).

Таким чином відповідно до приписів статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2025 році коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, становить 1,115.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що пенсія позивача має підвищуватися згідно з пунктом 1 постанови № 209. При цьому приписи пункту 6 постанови № 209 в частині визначення коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, для цілей індексації пенсій, призначених у 2021-2024 роках, не відповідають положенням частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, а тому не підлягають застосуванню.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року в адміністративній справі № 160/15659/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 18 листопада 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 18 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова