Справа № 520/17727/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 р. Справа № 520/17727/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі також позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі також відповідач), в якому просить суд зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області надати ОСОБА_1 , згідно з діючим законодавством України, індивідуальну податкову консультацію, відповідно до запиту від 19 червня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після отримання податкових повідомлень-рішень, не погодившись із розрахунком суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що наведений у таких рішення податкового органу, звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із запитом від 19 червня 2025 року щодо надання податкової консультації, однак відповідач відмовив в її наданні. З огляду на те, що чинним законодавством встановлено обов`язок відповідача з надання індивідуальної податкової консультації за запитом платника податків, зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (а.с. 33-34).

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що звернення позивача було належним чином розглянуте та надана відповідь у встановленому порядку. Вказує, що позивач фактично не погоджується із розрахунком суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що наведений у податкових повідомлення-рішеннях, проте таке незгода є підставою для звірки відповідних даних, про що контролюючим органом було зазначено у відповіді на запит від 19 червня 2025 року.

У зв`язку із зазначеним просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 10.06.2025 Головним управлінням ДПС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 0-2030-ЕІА0028556, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно (частину житлового будинку АДРЕСА_1 ), відмінне від земельної ділянки на суму 1713,73 грн;

- № 0-2030-ЕІА0028556, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно (садовий будинок 94, що розташований в Печенізькому районі Харківської області), відмінне від земельної ділянки на суму 337,95 грн;

- № 0-2030-ЕІА0028556, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно (частину житлового будинку АДРЕСА_1 ), відмінне від земельної ділянки на суму 253,79 грн;

- № 0-2030-11А0028556, яким ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно (частину житлового будинку АДРЕСА_1 ), відмінне від земельної ділянки на суму 28,20 грн.

Позивач не погодився із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи наведений в них розрахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки таким, що не відповідає приписам п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із запитом від 19.06.2025 про надання індивідуальної податкової консультації.

30.06.2025 відповідачем на запит позивача надано відповідь, оформлену листом № 38345/6/20-40-24-04-06, яким відмовлено в наданні індивідуальної податкової консультації.

Не погодившись з такою відмовою Головного управління ДПС у Харківській області, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

За змістом статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації у паперовій або електронній формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації (наведення фактичних обставин); підпис платника податків або кваліфікований електронний підпис; дату звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, індивідуальна податкова консультація не надається, а надсилається відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 15 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків у паперовій або електронній формі до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також державними податковими інспекціями;

у паперовій та електронній формах - контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, крім державних податкових інспекцій.

Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, підлягає реєстрації в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Наслідки застосування податкових консультацій визначені статтею 53 ПК України.

При цьому, усталеною є практика Верховного Суду про те, що індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже, податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Водночас платнику податків надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, й визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Обов`язковими ж складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Така позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 826/2032/16, від 22 жовтня 2019 року у справі № 520/10111/18, від 28 січня 2020 року у справі № 804/8131/16, від 27 вересня 2023 року у справі № 804/4524/17, від 10 квітня 2024 року у справі № 826/6714/17.

З аналізу положень Податкового кодексу України вбачається, що податкові органи мають право надати відповідь не як індивідуальну податкову консультацію, а у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», якщо звернення особи не містить ознак запиту на надання консультації щодо практичного застосування конкретної норми податкового законодавства.

За змістом запиту від 19.06.2025 позивач, посилаючись на те, що Головним управлінням ДПС у Харківській області при прийнятті оскаржуваних ППР було вірно визначено загальну кількість квадратних метрів житла, яке належить ОСОБА_1 , а саме - 203,3 кв. м., проте при розрахунку суми податку не було враховано той факт, що ці 203,2 кв. метри складаються із трьох житлових будинків, відтак податковим органом мала бути врахована пільга в 120 квадратних метрів, що визначена Податковим кодексом України, а отже податок мав бути нарахований на 83,2 квадратних метри (203,2 - 120 = 83,2), але податковим органом цього зроблено не було, чим порушено Закон, а саме п. 266 ПК України, у запиті від 19.06.2025 просив Головне управління ДПС у Харківській області: «надати мені, ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію, якою роз`яснити мені чи маю я право на застосування пільги (для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів), визначеної статтею 266 ПК України при нарахуванні податковим органом мені податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний 2024 рік».

Додатково позивач також вказав у запиті, що всі чотири ППР (в графі 8 - пільга, у вигляді зменшення бази оподаткування) містять прочерки, хоча пунктом 266.4 Податкового кодексу України для власників нерухомого майна визначено пільги із сплати податку на таке нерухоме майно. Проте, відповідно до п. 266.1 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Наведене свідчить, що позивач не погоджується із сумами податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, що визначений податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу.

Крім того, зміст поданого запиту свідчить, що позивач вже наперед визначив, якого саме змісту відповідь він бажає отримати, оскільки вважає, що має право на застосування пільги відповідно до п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, проте контролюючим органом під час прийняття податкових повідомлень-рішень таку пільгу враховано не було.

Водночас запит позивача не містить жодних обґрунтувань проблем, що виникли у нього при застосуванні норми законодавства (статті 266 ПК України), у зв`язку із чим він має потребу в отриманні податкової консультації та які потребують конкретного роз`яснення податковим органом.

Тобто в цьому випадку у зверненні не зазначено щодо якого саме аспекту практичного використання статті 266 ПК України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, позивач просить надати консультацію.

В свою чергу, тлумачення позиції заявника у запиті або з`ясування його бачення щодо поставлених запитань, у разі їх викладення як у даному випадку, не входить до компетенції контролюючого органу.

Враховуючи незгоду позивача із розрахунком сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, що визначений податковими повідомленнями-рішеннями, відповідач розглянув запит позивача та надав відповідь у порядку Закону України «Про звернення громадян», оформлену листом від 30.06.2025 за № 38345/6/20-40-24-04-06, запропонувавши звернутися до податкового органу із запитом про проведення звірки щодо сплати податків та зборів, та повідомивши, що у зверненні позивача не зазначено жодної норми законодавства, згідно з якою було б незрозуміло практичне її використання у діяльності.

Суд зазначає, що за встановлених обставин надання контролюючим органом відповіді у порядку Закону України «Про звернення громадян» є правомірним та відповідає змісту звернення. Доводи позивача щодо протиправності такої відповіді з огляду на вимоги статей 52- 53 ПК України є необґрунтованими та спростовуються аналізом змісту звернення позивача.

Відповідь також була надана у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Отже, суд вважає, що відповідач виконав обов`язок щодо належного розгляду звернення позивача відповідно до вимог чинного законодавства. Обставини, які б свідчили про протиправність відповіді відсутні, відповідно, підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу індивідуальну податкову консультацію, відповідно до запиту від 19 червня 2025 року, також відсутні.

З урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Наведені висновки узгоджуються правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 27 вересня 2023 року у справі № 820/8/18, від 22 травня 2025 року у справі № 420/29295/23.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.