Справа № 560/5340/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5340/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

18 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року (ухвалена в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 по 30.11.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 30.11.2019, з врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до Довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Хмельницькій області" №2547 від 22.02.2022 та згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнено на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не розгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 18.03.2022 про перерахунок пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.03.2022 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

В решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі №560/5340/22 скасовано.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про виплату перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром.

Доповнено абзац третій резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 після слів «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» словами «без обмеження з 20.12.2016 максимальним розміром».

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 залишено без змін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі №560/5340/22 - задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 по справі №560/5340/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 нарахованих коштів в сумі 308 878,27 грн.

19.08.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №560/5340/22 про стягнення з відповідача сплаченого судового збору та встановлення судового контролю.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає декілька стадій судового процесу, зокрема, слід виокремити стадію судового розгляду, яка передбачає судовий розгляд справи по суті позовних вимог у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій та стадію розгляду питань пов`язаних з виконанням судових рішень.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

З наведених норм КАС України вбачається, що судові витрати можуть бути стягнуті судом на стадії розгляду судової справи під час прийняття рішення за результатами розгляду справи по суті або шляхом ухвалення додаткового судового рішення, у разі якщо питання щодо судових витрат не було вирішено судом під час судового розгляду справи.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в справі №560/5340/22 подана під час виконання судового рішення та відповідно пов`язана з процесуальними питаннями виконання судового рішення, а не судового розгляду справи, тому в суду відсутні підстави для стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом заяви, поданої у порядку виконання судового рішення, оскільки такі витрати не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи у суді в розумінні статей 132, 241 КАС України, оскільки судовий розгляд даної справи був завершений прийняттям судового рішення, водночас, подана заява стосується стадії виконання зазначеного судового рішення.

Щодо встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, може мати місце лише у випадку зобов`язання рішенням суду такого суб`єкта вчинити певні дії (рішення суду зобов`язального характеру).

Суд зазначає, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі №560/5340/22. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.06.2022 по справі №560/5340/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 нарахованих коштів в сумі 308 878,27 грн.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до п. 2 Порядку № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Отже з аналізу зазначених норм законодавства встановлено, що виконання рішення суду про стягнення з боржника коштів відбувається шляхом списання коштів з його рахунків органами Державного казначейства України.

Тобто фактично, участь боржника у виконанні рішення про стягнення коштів відсутня та судове рішення в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 нарахованих коштів в сумі 308 878,27 грн. повинно скеровуватись до органів Казначейства на примусове (без будь-якого волевиявлення боржника чи вчинення ним будь-яких дій) стягнення грошових коштів на користь позивача.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подавати звіт щодо виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 нарахованих коштів в сумі 308 878,27 грн., оскільки у процедурі виконання рішення суду про стягнення коштів відсутні будь-які дії боржника, про які він міг би звітувати, а тому відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.