Справа № 160/21130/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/21130/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2025р. у справі №160/21130/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

18.08.2025р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить: - заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , окрім перевірки підстав щодо виключення з військового обліку та його оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі; - заборонити Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області вчиняти дії, пов`язані з адміністративним затриманням та доставленням ОСОБА_1 на підставі відомостей в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП, зареєстровано за №14126 від 01.07.2024) чи інших баз даних, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі; - заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вносити чи використовувати відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2025р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Хорошилова І.С., не погодившись із ухвалою суду першої інстанції від 04.09.2025р. у цій справі, 05.09.2025р. за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 08.09.2025р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В..

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильним з`ясуванням обставин справи, а висновки викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду від 04.09.2025р. скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025р. апеляційна скарга ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Хорошилова І.С., на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2025р. у даній справі залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 04.09.2025р. ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Хорошилова І.С., у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги усунув.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025р. у справі №160/21130/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2025р. у справі №160/21130/25 та з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/21130/25

Матеріали оскарження ухвали від 04.09.2025р. у адміністративній справі №160/21130/25 надійшли до суду апеляційної інстанції 09.10.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025р. у справі №160/21130/25 апеляційну скаргу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 21.10.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у заяві позивача, враховуючи зміст прийнятого судом першої інстанції рішення у цій справі, яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Пунктом 1 ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами 1, 4, 5 та 6 ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів вважає, що обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті у цій справі.

Доводи заявника, викладені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, ґрунтуються виключно на припущеннях про подальші дії воєнізованих формувань щодо можливого його призову на військову службу під час мобілізації, за яким зміниться статус з «військовозобов`язаного» на «військовослужбовця».

Позивач в обґрунтування обставин, про які ним зазначено в заяві про забезпечення позову, не надав належних доказів, які б на даному етапі давали можливість суду бути переконаним у тому, що дії чи бездіяльність воєнізованих формувань будуть «очевидно протиправними» поза обґрунтованим сумнівом.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, про те, що ймовірне настання певних негативних наслідків для заявника, ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, адже чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що у заяві про забезпечення позову не наведено беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, чи ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав, а також інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а тому заява не підлягає задоволенню.

Щодо посилання представника позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2025р. у справі №160/2592/23, колегія суддів вважає, що предметом позову у справі №160/2592/23 є визнання протиправними дій щодо призову особи на військову службу під час мобілізації та зобов`язання військової частини прийняти рішення про звільнення особи з військової служби особового складу Збройних Сил України військової частини. Натомість, у даній справі спірними, на думку позивача, є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про порушення правил військового обліку позивача, отже, посилання на правові висновки Верховного Суду, викладені у цьому рішенні, не є релевантними щодо спірних правовідносин у цій справі.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції від 04.09.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2025р. у справі №160/21130/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.Постанову виготовлено та підписано 17.11.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова