Справа № 204/7912/25
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/7912/25
Провадження № 2-а/201/114/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 06 липня 2025 року з Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач просив суд:

-Постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 5267 від 14 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати

-Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП закрити.

-Стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору .

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , востаннє він уточнив персональні дані 22 січня 2025 року, постанова військово-лікарської комісії чинна (від 28 січня 2025 року) тобто всі вимоги чинного законодавства ним виконані. Крім того, на підставі пункту 15 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він має право на відстрочку.

11 липня 2025 року він випадково виявив в особистому кабінеті застосунку Резерв+ позначку, що свідчила про наявність порушення та імовірне перебування в розшуку.

14 липня 2025 року о 09.00 годині він особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за з`ясуванням обставин. Працівники відповідача повідомили, що йому направлялася повістка про виклик Укрпоштою і він не з`явився за вказаною повісткою, а тому відносно нього складуть протокол про адміністративне правопорушення. Його заперечення про те, що він не отримував поштового відправлення, жодного повідомлення від працівників Укрпошти про наявність на його ім`я відправлення йому не надходило, а тому він був позбавлений можливості отримати повістку, оскільки не знав і не міг знати про її існування, до уваги не взяли, вказавши, що він вважається оповіщеним про необхідність з`явитися до ТЦК.

Близько 10.00 години 14 липня 2025 року відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення № 527.

В протоколі зазначено, що громадянин ОСОБА_1 14 липня 2025 року о 9.00 годині з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що у «Резерв+» висвітилося «Порушення».

Військовозобов`язаному ОСОБА_1 було надіслано повістку №3606773 від 26 травня 2025 року через Укрпошту, рекомендованим листом №106 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 05 червня 2025 року о 9.00 годині. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причину неявки не повідомив, як це передбачено чинним законодавством.

15 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було подано в розшук, звернення Е2484384 від 15.06.2025 року, до відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до п.3 постанови КМУ від 08.10.2024 року №1147 «Зміни, що вносяться до Правил надання послуг поштового зв`язку» та пп 2 п 41 постанови КМУ від 16.05.2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (зі змінами) повістки вважатимуться отриманими з моменту їхнього повернення або відмови від отримання.

Отже, виходячи з викладеного, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині « у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені в ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний в найкоротший строк, але не більше трьох діб від визначених в повістці дати та часу, повідомити про причини неявки», ст. 17 Закону України «Про оборону», відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Громадянину ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10.30 годин, 14 липня 2025 року в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протокол містить пояснення позивача, згідно яких він повістку не отримував, відповідно не знав, що потрібно з`явитися до ТЦК, коли в «Резерв+» з`явилося повідомлення «розшук ТЦК», одразу ж з`явився до ТЦК. Інформації про наявність доказів, які додаються до протоколу, не зазначено.

Одразу після складання протоколу, 14 липня 2025 року о 10.30 годин, відбувся розгляд справи.

За результатами розгляду начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову №5267 від 14 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю з огляду на наступне.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 , приймаючи постанову від 14 липня 2025 року №5267, не перевірив правильність складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тобто порушив пункти 2,3,4 статті 278 КУпАП.

Позивач не був попереджений про розгляд справи завчасно.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (частина 1 статті 277-2 КУпАП). Тобто 14 липня 2025 року. Перебіг строку розпочався 15 липня 2025 року. Встановлений законом тридобовий строк закінчився 18 липня 2025 року. За правилами частини 1 статті 277-2 КУпАП розгляд справи міг бути призначений не раніше 19 липня 2025 року. Розгляд справи відбувся о 10 годині 30 хвилин 14 липня 2025 року, тобто менш як через годину після складання протоколу. Завчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, має на меті забезпечення такій особі можливості реалізувати свої права.

Відсутність завчасного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, призвело до фактичного позбавлення його прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема права на захист, оскільки він не міг належним чином підготуватися до розгляду справи, сформувати стратегію захисту та висловити заперечення проти висунутого йому обвинувачення, заявляти клопотання, подавати докази, а також мати професійну правову допомогу.

Зокрема, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати докази поважності причин неприбуття у визначений в повістці строк, та неможливості отримати поштове відправлення.

Так, в період з 29 квітня по 03 червня 2025 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі ТОВ «АТОС» в місті Київ, що підтверджується довідкою №33 червня 2025 року, що є поважною причиною відповідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Крім того, внаслідок позбавлення права мати професійну правову допомогу, ОСОБА_1 на момент розгляду справи, серед іншого, не було відомо про особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені статтею 279-9 КУпАП та правила виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної в порядку цієї статті, встановлені статтею 300-3 КУпАП, а саме, щодо можливості сплати 50% мінімального розміру штрафу, встановленого санкцією частини 3 статті 210-1 КУпАП.

Отже, факт несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, призвело до позбавлення його прав, передбачених частиною 1 статті 268 КУпАП, а тому є самостійною підставою для визнання постанови від 14 липня 2025 року №5267 неправомірною.

В діях позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

В протоколі та постанові зазначено, що позивач порушив статтю 17 Закону України «Про оборону», пункт 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Структурними елементами статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є частини. Ця стаття включає 6 частин. Пункти є структурними елементами частин статті.

Ні в протоколі, ні в постанові жодної частини статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не зазначено.

Оскільки стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не містить пункту 3, то позивача по суті притягнуто до відповідальності за порушення неіснуючої норми.

Окрім того твердження твердження відповідача про те що він отримав повістку є безпідставними, оскільки з трекінгу відправлення № 106 вбачається , що воно повернуто у зв`язку з відсутністю адресата (а.с.1-6).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2025 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 45-46)

Ухвалою судді Демидової С.О. від 08 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі (а.с. 51-52).

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06 листопада 2025 року головним спеціалістом командування ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в її задоволенні за наступних підстав.

Так, повісткою № 3606773 яка була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за номером відправлення 106 позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05 червня 2025 року о 09:00 год. для уточнення даних.

За фактом неприбуття до ТЦК та СП у день, місце і час, визначеними повісткою № 3606773 позивач порушив правила військового обліку (ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543), у зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено електронне звернення Е2484384 до органів Національної поліції України щодо доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.

Станом на дату подання відзиву позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи обізнаним у необхідності прибуття за викликом повісткою № 3606773 не прибував, заяви в порядку ст. 279-9 КУпАП щодо визнання вчиненого правопорушення та згоди на винесення постанови за його відсутності не надавав.

У зв`язку з виявленим порушенням правил військового обліку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесена інформація щодо встановленого та виявленого факту.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися :- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; - резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; - військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; - особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У зв`язку з вищенаведеним, виникла необхідність щодо виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом направлення повістки № 3606773 для уточнення даних, створеної автоматично Реєстром, що цілком відповідає ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», яка:- направлена відповідачем рекомендованим листом номером 106 засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА», за трек- повернута АТ «УКРПОШТА» до відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що також підтверджує необхідність уточнити позивачу свої персональні дані.

Таким чином, позивач мав змогу отримати повістку № 3606773 про прибуття до відповідача для уточнення даних та прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 проте позивачем не було виконано покладенні на нього обов`язки у визначений строк.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до довідки від 06 грудня 2023 року № 12011- є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до військово облікового документа Резерв+ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , придатний до служби дата ВЛК 28 січня 2025 року, відстрочка до 07 серпня 2025 року, тип відстрочки п. 15 ст. 23, дата уточнених даних 22 січня 2025 року.

26 травня 2025 року ОСОБА_1 направлено повістку № 3606773 в тім що йому необхідно з`явитися 05 червня 2025 року о 09.00 годин для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була направлена АТ «Укрпоштою».

14 липня 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол № 527 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якого громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 з`явився 14 липня 2025 року о 09.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв?язку з тим що у «Резерв+» висвітилося «Порушення».

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 був взятий на військовий облік офіцерів запасу в ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з 02 лютого 2023 року.

Військовозобов`язаному ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 , було надіслано повістку № 3606773 від 26.05.2025 року через Укрпошту, рекомендованим листом № 106 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 05 червня 2025 року о 09 год. 00 хв.

Далі громадянин ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з?явився про причинну неявки не повідомив, як це передбачено чинним законодавством.

15 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 було подано в розшук, звернення Е2484384 від 15 червня 2025 року, до відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській обл. Відповідно до п. З постанови КМУ від 08 жовтня 2024 року № 1147 «Зміни що вносяться до Правил надання послуг поштового зв?язку» та п.п. 2 п.41 постанови КМУ від 16 травня 2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (зі змінами) повістки вважатимуться отриманими з моменту їхнього повернення або відмови від отримання.

Отже, виходячи з вищенаведеного, військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , порушив вимоги п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», в частині: «у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк , але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки , повідомити про причини неявки», ст.. 17 Закону України «Про оборону», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП України, враховуючи те, що зазначені дії вчиненні в умовах особливого періоду.

В протоколі ОСОБА_1 власноручно написано зауваження про те що повістку не отримував , відповідно не знав що потрібно було з`явитися до ТЦК. Коли в Резерв + з`явилися повідомлення про «Розшук» відразу з`явився.

Постановою №5267 від 14 липня 2025 року громадянина ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Також позивачем надано довідку від 03 червня 2025 року про те що він вперіод з 29 квітня по 03 червня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі ТОВ «АТОС» в місті Київ.

Відомостей про вручення ОСОБА_1 повістки/розпорядження/виклику матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 235 КУпАП України, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку 14 липня 2025 року за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом.

Згідно статті 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик органу військового управління і не прибув у призначений час, суду не надано.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що повістка з вимогою ОСОБА_1 прибути до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом була отримана позивачем особисто або останній відмовився від її отримання, про що зроблене відповідне застереження про відмову від її отримання.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України перекладають обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення на відповідача, однак у цій справі таких доказів відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне скасувати Постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 5267 від 14 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні із позовом сплачено судовий збір в розмірі 484,48 грн.., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 18, 77, 139 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 № 5267 від 14 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,48 гривень.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова