Справа № 280/1804/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/1804/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 р. (суддя Богатинський Б.В) в адміністративній справі №280/1804/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за віком згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №36 від 25 грудня 2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати йому з 20 грудня 2024 р. пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 р., із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2021 - 2023 р. та зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р., 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р., з 29 листопада 2007 р. по 02 січня 2019 р.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, до внесення змін Законом України №213-VIII, оскільки має необхідний вік та стаж, підтверджений належними доказами.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №36 від 25 грудня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до

пільгового страхового стажу періоди роботи з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р., 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р., з 29 листопада 2007 р. по 02 січня 2019 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення у цій частині, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги вказано, що позивач не має достатнього пільгового стажу для призначення пенсії по Списку №2. До його стажу не були зараховані періоди роботи згідно довідки № 4 від 28 листопада 2024 р. - , а посада «газоелектрозварник, електрогазозварник», не відповідає зазначеній посаді списку професій. В атестаціях робочих місць не зазначено, до якого структурного підрозділу відноситься відділ товарів запасів (працював з 01 травня 2001 р.), служба головного механіка (працював з 01 листопада 2001 р.) та управління логістики (працював з 06 травня 2003 р). Також, до пільгового стажу не зарахований період роботи в ТОВ «ПРОМІНВЕСТЕКСКАВАЦІЯ» в зв`язку із відсутністю довідки (Додаток № 5) згідно Порядку № 637.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

20 грудня 2024 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2. 25 грудня 2024 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №36 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. В рішенні вказано, що вік заявника - 55 років, страховий стаж - 35 років 08 місяців 07 днів, пільговий - 4 роки 01 місяць 00 днів. До пільгового стажу не зарахований період роботи з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р. та з 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р. згідно довідки № 4 від 28 листопада 2024 р. - наявні посилання на списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не чинні на період роботи заявника (постанова від 22 серпня 1956 р. № 1173, постанова від 26 січня 1991 р. № 10); - зазначена посада «газоелектрозварник, електрогазозварник» не відповідає зазначеній посаді списку професій, не зазначено, що був зайнятий різанням та ручним зварюванням, на півавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; - в атестаціях робочих місць від 13 вересня 2001 р. №524 та від 28 листопада 2006 р. № 488, не зазначено до якого структурного підрозділу відноситься відділ товарів запасів (працював з 01 травня 2001 р.), служба головного механіка (працював з 01 листопада 2001 р.) та управління логістики (працював з 06 травня 2003 р). Також, до пільгового стажу не зарахований період роботи в ТОВ «ПРОМІНВЕСТЕКСКАВАЦІЯ» в зв`язку із відсутністю довідки (Додаток № 5) згідно Порядку № 637.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що робота позивача в період з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р., 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р., з 29 листопада 2007 р. по 02 січня 2019 р. на посадах, віднесених до Списку №2, підтверджена записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , який відповідно до 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом про трудову діяльність, а також уточнюючою довідкою №4 від 28 листопада 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно

від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: " На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто застосуванню в даному випадку підлягає норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 3,4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 р., до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р. Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Як вбачається із записів наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р. працював на посаді апаратник екстракторник; в період з 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р. працював на посаді електрозварником та електрогазозварником, яка атестована по Списку №2; в період з 29 листопада 2007 р. по 02 січня 2019 р. працював на посаді електрогазозварника, що атестована по Списку №2.

Також, в матеріалах справи наявна копія довідки №4 від 28 листопада 2024 р., згідно якої ОСОБА_1 працював повний робочий день на підприємстві «Запорізький оліяжиркомбінат», зокрема, з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р. на посаді апаратник екстракторник та виконував роботу із шкідливими та важкими умовами праці в харчовій промисловості, що передбачена Списком №2. У вказаній довідці зазначені чинні на час роботи позивача постанови, якими затверджені відповідні Списки №2.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на недоліки в атестаціях робочих місць, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №520/15025/16-а зазначила, що відповідальність за атестацію робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №36 від 25 грудня 2024 р. та наявність підстав для його скасування та визначив обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи з 07 червня 1991 р. по 11 травня 1994 р., 14 липня 1995 р. по 19 жовтня 2007 р., з 29 листопада 2007 р. по 02 січня 2019 р.

У зв`язку із чим, відсутні підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 р. в адміністративній справі №280/1804/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 листопада 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак