Справа № 560/13881/25
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом від 08.08.2025, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №36 від 23.07.2025, прийняте відносно ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 12.11.1993 по 30.04.2016 до стажу роботи на посадах державної служби, призначити з 22.07.2025 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII, провести нарахування та виплату пенсії, виходячи з розміру заробітної плати, вказаної у довідках №89/Л/22-01-10-02-06, №88/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком у відповідності до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу визначивши її у розмірі 60% від заробітної плати, згідно наданих довідок, однак отримав рішення про відмову. Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправним, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 13.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надано.

01.09.2025 до суду поступив відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просить у задоволені позову відмовити. Зазначає, що позивач станом на 01.05.2016 не має стажу на відповідних посадах державної служби, тому право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 в нього відсутнє. В зв`язку з відсутністю відповідного стажу роботи на відповідних посадах державної служби станом на 01.05.2016, немає підстав для врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державному службовцю № 88/Л/22-01-10-02-06, №89/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025. Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, що має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби станом на травень 2025 року, №87/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025 видана безпідставно, оскільки зарплата вказана за місяць, який не передує місяцю звернення за призначенням пенсії, тобто вона суперечать Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

22.07.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії у якій просив перевести його на пенсію по Закону України «Про державну службу». До вказаної заяви позивач долучив, зокрема, Довідку про складові заробітної плати для державного службовця №89/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025 про розмір заробітної плати (оклад, ранг, вислуга) на посаді головного державного інспектора станом на 16.07.2025, Довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії №87/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за травень 2025 року, Довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії №88/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за червень 2025 року, видані Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Рішенням №36 від 23.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» по заяві від 22.07.2025. Не зараховано періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року стажу державної служби, зокрема, 10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), за останньою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Вищевказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

Отже, не зважаючи на те, що з 01.06.2016 Закон №3723 втратив чинність, після вказаної дати особи, що працювали на державній службі за наявності передбачених ст. 37 цього закону підстав, мають право на пенсію державного службовця.

Відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи з 12.11.1993 по 30.04.2016 в органах державної податкової служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Крім цього, згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно ст. 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Тому, період роботи позивача в органах державної податкової служби з 12.11.1993 по 30.04.2016 зараховується до стажу державної служби.

Тобто, на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 позивач мав стаж на посадах державної служби понад 20 років, а тому йому має бути призначена пенсія відповідно до вимог Закону України "Про державну службу".

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач довела позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов, з урахуванням правового висновку Верховного Суду викладеного у зразковій справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) (провадження № 11-555заі18) та висновків Верховного Суду, задовольняється.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Згідно з ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5, 7 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації виключно стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи встановлено, що позивач подав підтверджуючі докази надання правової допомоги, зокрема: копію Договору про надання правової допомоги №1/040825П від 04.08.2025, копію протоколу доручення №1 від 04.08.2025 до Договору №1/040825П від 04.08.2025, копію Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №510 від 16.09.2025, Звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №510 від 16.09.2025, копії Платіжних інструкцій.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд вважає, що зазначення в описі робіт та розрахунку такого виду правничої допомоги як: вивчення, аналіз законодавства та судової практики, консультація замовника щодо судової перспективи; вивчення, аналіз доказів у справі, витребування додаткових доказів; формування додатків до позовної заяви, охоплюється поняттям "виготовлення позовної заяви", тому суд вважає необгрунтованими такі витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 4000,00 гривень у суді першої інстанції є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг, тому підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №36 від 23.07.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 12.11.1993 по 30.04.2016 до стажу роботи на посадах державної служби, та призначити з 22.07.2025 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII, і провести нарахування та виплату пенсії, виходячи з розміру заробітної плати, вказаної у довідках №89/Л/22-01-10-02-06, №88/Л/22-01-10-02-06 від 18.07.2025, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4968,96 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 листопада 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008 , код ЄДРПОУ - 20453063) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович