Справа № 560/10911/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Простір" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Простір" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "ПС" № від 29.04.2025, форми "С" № від 29.04.2025, форми "С" № від 29.04.2025.

Позивач зазначає, що за результатами фактичної перевірки контролюючим органом складено акт, у якому встановлені порушення, у зв`язку з якими прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки контролюючим органом було порушено порядок розгляду заперечень до акта перевірки, наказ про проведення фактичної перевірки оформлений з істотними процесуальними порушеннями та без належних підстав, у наказі не визначено період перевірки, відсутня доповідна записка як підстава для її проведення, крім того, ототожнено фактичну та документальну перевірки, що призвело до безпідставного прийняття податкових рішень.

У відзиві Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що за результатами фактичної перевірки контролюючим органом правомірно складений акт, у якому обґрунтовано відображені порушення, у зв`язку з чим прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що платником були порушені вимоги законодавства у сфері застосування РРО ( у тому числі допущено невідповідність кількості фактичної готівки даним денного звіту ПРРО, не проведено частину розрахункових операцій через ПРРО, не надано первинні документи щодо походження товарів, не пред`явлено контролюючому органу документи, пов`язані із предметом перевірки) Оскільки платник під час та після перевірки не спростував висновки контролюючого органу, підстави для скасування спірних рішень відсутні.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі наказу від 17.03.2025 №340-П "Про проведення фактичної перевірки відділу ТОВ "Техно Простір" та направлень на перевірку №1186, №1184 від 17.03.2025 проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Простір" у зв`язку з надходженням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Перевірка проведена із урахуванням інформації, викладеної у доповідній записці Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.03.2025 №894/06-30-07-08, у період з 17.03.2025 тривалістю, що не перевищує 10 діб.

За результатами перевірки складений акт від 26.03.2025 №6167/06/25/РРО/37017140, у якому відображені такі встановлені контролюючим органом порушення:

- п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, що свідчить про непроведення частини розрахункових операцій через ПРРО;

- п. 12 ст. 3 Закону №265: платником податків до перевірки не надано первинних документів, які підтверджують походження товарних запасів на загальну суму 232 082 грн., які на початок перевірки знаходились за місцем реалізації;

- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, внаслідок ненадання платником податків посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі усіх документів, що належать до предмета перевірки або пов`язані з ним.

Не погоджуючись з висновками акту фактичної перевірки, ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» подало заперечення від 09.04.2025 №б/н (вх. Головного управління ДПС у Житомирській області №15602/6 від 11.04.2025). Платнику було направлено запрошення на розгляд заперечення на акт перевірки.

На підставі висновків акту Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняті спірні податкові повідомлення - рішення:

- від 29.04.2025 форми "ПС" № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2040 грн., за порушення п.44.3 ст.44, п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

- від 29.04.2025 форми "С" № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 97293 грн., за порушення п.12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995.

- від 29.04.2025 форми "С" № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 2302 грн., за порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 цього Кодексу).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Здійснюючи аналіз вказаних вище норм, Верховний Суд сформував правовий висновок у справі №420/9909/23, де у постанові від 26.03.2024 звернув увагу на наявність істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідність відмежування у спорах цієї категорії питання «наявності підстав для проведення перевірки» від питання «достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі» та/або «недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки». Підстави для призначення будь-якої перевірки прямо закріплені у нормах Податкового кодексу України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки, отже такий наказ не можна вважати протиправним.

Відтак, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстави для проведення перевірки на підставі пунктів 80.2, 80.8 статті 80 Податкового кодексу України, суд виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою був прийнятий спірний наказ, стала підготовлена Управлінням податкового аудиту доповідна записка від 13.03.2025 №894/06-30-07-08, а також лист ДПС від 03.07.2024 №19312/99-00-07-04-02-07.

У зазначеній доповідній записці вказано, що в результаті отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, порядку ведення обліку товарних запасів, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та у зв`язку з надходженням листа ДПС України від 03.07.2024 №19312/7/99-00-07-04-02-07 про можливі порушення платником податків законодавства, запропоновано розглянути питання щодо організації та початку проведення співробітниками Управління з 17.03.2025 тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб, фактичної перевірки відділу ТОВ "Техно Простір" за період діяльності з врахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що доповідна записка містить достатньо інформації, яка може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення розрахункових операцій, і вона разом з листом ДПС України, про який зазначається вище, могла слугувати підставою та достатнім обґрунтуванням для призначення фактичної перевірки відповідно до пунктів 80.2, 80.8 статті 80 Податкового кодексу України.

Крім того, обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, тому підстави для скасування спірних податкових повідомлень-рішень з мотивів неналежного оформлення наказу, на підставі якого проведено перевірку, відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2024 у справі №160/2202/24.

Що стосується аргументів позивача про те, що співробітники податкового органу вийшли за межі предмету фактичної перевірки, передбаченого п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, та фактично здійснили документальну перевірку, а також щодо тверджень про невизначеність періоду перевірки, суд виходить з такого.

Що стосується періоду, який перевірявся під час фактичної перевірки, з яким не погоджується позивач, відповідно до п. 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, податковим кодексом не встановлено будь - яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється під час фактичних перевірок, окрім положення ст. 102 Податкового кодексу України (не пізніше 1095 днів). Вказана правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 20 травня 2022 у справі № 826/8284/17, від 28 квітня 2025 у справі № 280/1719/24.

З огляду на це, податковий орган не вийшов за межі наданих повноважень, провівши перевірку платника за період, відображений у акті.

Крім того, Податковим кодексом України не встановлено обмежень щодо використання контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки податкової інформації, відомостей СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, що передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (див. у тому числі висновки Верховного Суду у постановах від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23, від 06.02.2025 у справі №120/11036/23).

Що стосується доводів про порушення порядку розгляду заперечення на акт перевірки, суд виходить з такого.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті. Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників із висновками перевірки чи з фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної в порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності. Такі заперечення, додаткові документи і пояснення подаються до контролюючого органу, який проводив перевірку, протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, і є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією контролюючого органу з питань розгляду заперечень, яка є постійно діючим колегіальним органом. Розгляд проводиться протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання заперечень та/або додаткових документів і пояснень. За результатами розгляду платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце (або спосіб) розгляду поданих заперечень, у тому числі з можливістю участі в режимі відеоконференції. Таке повідомлення надсилається протягом двох робочих днів з моменту отримання заперечень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дати їх розгляду. Платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, надавати письмові чи усні пояснення. Відсутність платника податків або його представника, належним чином повідомленого про час і місце розгляду, не є перешкодою для проведення такого розгляду.

Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень досліджує обставини, викладені в акті перевірки та в поданих запереченнях, перевіряє наявність чи відсутність порушень податкового законодавства, обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення, пом`якшують або звільняють від відповідальності, а також визначає розмір грошових зобов`язань і необхідність прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із висновками перевірки, ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» подало заперечення від 09.04.2025 №б/н (вх. ГУ ДПС у Житомирській області № 15602/6 від 11.04.2025) на акт фактичної перевірки від 26.03.2025 № 6167/06/25/РРО/37017140.

Головне управління ДПС у Житомирській області листом від 11.04.2025 № 11802/6/06-30-07-08 повідомило ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» про те, що розгляд заперечень відбудеться 23.04.2025 о 10 год. 00 хв. у приміщенні Головного управління ДПС у Житомирській області (каб. 203) за адресою: м. Житомир, вул. Юрка Тютюника, буд. 7.

Зазначений лист було направлено 16.04.2025 на адресу ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР»: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, буд. 1, тобто не пізніше ніж за 4 робочі дні до дати розгляду заперечень, що відповідає вимогам підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. Лист отриманий платником 23.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, повідомлення від 11.04.2025 про розгляд заперечень було оформлене і надіслане протягом 2 робочих днів з моменту отримання заперечень і не пізніше ніж за 4 робочі дні до дати їх розгляду. Фактично, період часу від дати направлення до дати отримання запрошення становить 8 календарних днів (включно), що є достатнім для можливості своєчасного отримання поштового відправлення.

Відтак, контролюючим органом формально було дотримано встановлений Податковим кодексом України порядок та строки повідомлення платника податків про дату, час та місце розгляду заперечень. З огляду на це, суд не вбачає протиправної поведінки податкового органу в цій частині. Та ж обставина, що запрошення було отримане у день проведення розгляду, фактично не була обумовлена волею або будь-яким умислом контролюючого органу, відтак сама по собі не може бути підставою для визнання перевірки неправомірною.

Щодо порушень Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), виявлених під час перевірки, суд виходить із такого.

У податковому повідомленні-рішенні форми "С" № від 29.04.2025 зазначено про порушення платником пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції, зобов`язані вести, у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Судом встановлено, що під час перевірки позивачу було надано податковим органом запит від 20.03.2025, згідно з яким необхідно було у строк до 13:00 год. 21.03.2025 надати зазначені у запиті документи, пов`язані з предметом перевірки.

Під час проведення фактичної перевірки на об`єкті торгівлі за адресою Житомирська область м. Житомир, вул. Київська, 77 контролюючим органом здійснено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, що перебували у реалізації на початок перевірки (категорія - технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту), про що складено опис товарно-матеріальних цінностей, що знаходились у місці здійснення господарської діяльності ТОВ «Техно простір» станом на 20.03.2025.

З акта перевірки вбачається, що під час дослідження видаткових накладних, частково наданих до перевірки, було встановлено, що у деяких накладних зазначено адресу доставки (розвантаження) товару «м. Хмельницький, відділення №7, вул. Романа Шухевича, 20 (район Курчатова)» та «Склад», що не відповідає фактичній адресі продажу товарів - м. Житомир, вул. Київська, 77. Це означає, що платником податків надано накладні на товар, що реалізується за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77, однак поставлений він був за іншою адресою у м. Хмельницький. Накладних на внутрішнє переміщення товару до перевірки станом на 26.03.2025 (дата завершення) не надано.

Загальна вартість товарів, що на початок перевірки знаходились у реалізації у відділі магазину ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77, і щодо яких надано накладні із зазначенням іншої адреси доставки, становить 232 082 грн. (товари, зазначені в описі під №№ 4, 5, 6, 7, 10, 11, 33, 36, 37, 38, 41, 42, 45, 54, 55, 56, 58, 59).

Після завершення фактичної перевірки позивач подав заперечення на акт перевірки, до якого додав копії документів, зокрема видаткових і товарно-транспортних накладних. Частину з них контролюючий орган врахував як такі, що спростовують факти порушення порядку ведення обліку товарних запасів, усього на суму 134 789 грн.

Разом з тим, на спростування висновків контролюючого органу щодо порушення порядку ведення обліку товарних запасів на суму 97 293 грн. платником податків не було надано належних та необхідних документів.

Приписами пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлений обов`язок суб`єкта господарювання вести облік товарних запасів; здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку; на місці продажу зберігати документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що знаходяться у місці реалізації, і надати їх контролюючим органам на початок проведення перевірки.

Фінансова відповідальність застосовується у разі неведення такого обліку та/або ненадання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). З огляду на це, приписи пункту 12 статті 3 та статті 20 Закону №265/95-ВР сформульовані достатньо чітко і не допускають різного тлумачення.

Судом встановлено, що позивач не надав контролюючому органу частину документів обліку товарів, які знаходились у місці реалізації станом на дату перевірки, тому податковий орган мав законні підстави застосувати штрафні санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2024 у справі №280/11618/21.

З урахуванням вказаного, судом не встановлено протиправності дій податкового органу в цій частині, відтак податкове повідомлення-рішення № від 29.04.2025 не підлягає скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 29.04.2025 № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2040 грн. за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а також податкового повідомлення-рішення від 29.04.2025 № про нарахування штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 2302 грн. внаслідок порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР, суд виходить з такого.

Під час фактичної перевірки 20.03.2025 контролюючий орган провів опис готівкових коштів, що перебували на місці проведення розрахунків за адресою м. Житомир, вул. Київська, 77. За участі старшого касира ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» ОСОБА_1 було встановлено наявність готівки в сумі 2302 грн., яка є торговою виручкою.

Водночас, згідно з денним Х-звітом ПРРО з фіскальним № за 20.03.2025 будь-які розрахункові операції у готівковій формі не проводились, що свідчить про непроведення через ПРРО розрахункових операцій на суму 2302 грн. Зазначене підтверджується Описом готівки від 20.03.2025, підписаним посадовими особами контролюючого органу та касиром ОСОБА_1 , а також Х-звітом ПРРО.

З огляду на це, платником допущено порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР, зокрема в частині непроведення розрахункових операцій через ПРРО та невидачі розрахункового документа на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за таке порушення застосовується фінансова санкція у розмірі 100 % вартості реалізованого товару (робіт, послуг), що у даному випадку становить 2302 грн. На цій підставі Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.04.2025 №.

Крім того, на початку фактичної перевірки платнику був вручений запит із вимогою надати відповідні первинні документи до 13:00 год. 21.03.2025. ТОВ «ТЕХНО ПРОСТІР» надало частину документів, проте не надало видаткові накладні та/або товарно-транспортні накладні на товари, що перебували у реалізації. 24.03.2025 підприємство надало частину видаткових накладних, відтак не спростовано порушення вимог пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України щодо обов`язку надати всі документи, пов`язані з предметом перевірки, у повному обсязі після її початку.

Згідно з пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України ненадання документів при здійсненні податкового контролю тягне накладення штрафу у розмірі 1020 грн., а за умови повторності порушення протягом року - у розмірі 2040 грн. Враховуючи встановлену повторність, контролюючий орган застосував до позивача штраф в сумі 2040 грн., що відображено у податковому повідомленні - рішенні від 29.04.2025 №.

З огляду на те, що наявні у справі докази не спростовують висновки перевірки, підстави для визнання податкових повідомлень - рішень протиправними відсутні, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 листопада 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Простір" (вул. Проскурівська, 1,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29005 , код ЄДРПОУ - 37017140)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.С. Козачок