Справа № 420/15242/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15242/25

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/15242/25

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , зобов`язання їх вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 у справі №420/15242/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 по 23.11.2024, з 10.12.2024 по 19.02.2025.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 по 23.11.2024, з 10.12.2024 по 19.02.2025.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог військовою частиною НОМЕР_1 безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовлено.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року у справі №420/15242/25 - залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453 грн. 44 коп.

17.11.2025 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтоване неможливістю наразі сплатити судовий збір у повному обсязі.

Надаючи оцінку зверненню скаржника про продовження строку на усунення недоліків, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити про таке.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Зі змісту положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з апеляційною скаргою.

Обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно. Застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У даному випадку, судовою колегією враховуються положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно із якими однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Тобто, сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права.

Суддя-доповідач зазначає, що військова частина НОМЕР_1 , діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи.

До того ж, військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене фінансування державного органу, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги.

Маючи намір реалізації наданого права на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Причин, які унеможливлювали звернення до суду з належними чином оформленою апеляційною скаргою (в тому числі з наданням документа про оплату судового збору у повному обсязі) у встановлений законом строк та виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк скаржник не зазначає.

При цьому, усталеною є позиція Верховного Суду про те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

До того ж, внутрішня процедура погодження сплати судового збору не є підставою для надання скаржнику певних преференцій.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це установлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Отже, положеннями даної статті передбачено право суду продовжувати процесуальний строк.

На переконання судді-доповідача, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку для усунення недоліків апеляційної скарги і, як наслідок, не є поважною підставою для продовження процесуального строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/15242/25 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 132, 133, 292, 294, 298, 321 суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/15242/25 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій