Справа № 640/13999/20
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2025 р. Справа № 640/13999/20

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001)

до: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001)

Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, 03151)

про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи за позовом Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - позивач) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (далі відповідач 1) про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 27.02.2020 №22 про накладення стягнень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 28.11.2019 №5884-1, за результатами якої контролюючим органом зроблено висновок про нібито порушення АТ «Укрпошта» абз. 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді невиплати відшкодування за втрачене поштове відправлення №155 «Укрпошта Стандарт». На підставі цього акта 27.02.2020 т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Карауловим В.В. винесено постанову №22 про накладення на АТ «Укрпошта» штрафу в розмірі 277,80 грн. Позивач вважає, що як сама перевірка, так і складений за її результатами акт та винесена постанова є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки контролюючим органом не були враховані надані АТ «Укрпошта» документи, які підтверджують відсутність порушення прав споживача. Позивач наголошує, що звернення відправника від 11.07.2019 було заявою саме про розшук відправлення, а не про отримання відшкодування, тоді як за результатами проведеної перевірки «Укрпоштою» факт втрати підтверджено, після чого споживачу запропоновано подати належну заяву на виплату компенсації. Заява про відшкодування, подана споживачем 26.11.2019, була розглянута та задоволена у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян», а відшкодування виплачено 09.12.2019. Позивач підкреслює, що відсутні правові підстави вважати дії АТ «Укрпошта» відмовою у реалізації прав споживача, передбачених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому застосування штрафу є безпідставним. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.08.2020 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог.

Також 03.08.2020 відповідачем подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2020 залучено до участі у справі якості другого відповідача - Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в м. Києві.

07.09.2020 відповідача подано до суду заяву про виправлення описки в ухвалі від 10.08.2020.

03.11.2020 до суду від Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі відповідач 2) надійшов відзив на позовну заяву. Так, відповідач 2 зазначає, що діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач 2 підкреслює, що підставою для здійснення позапланового заходу був розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 про порушення його прав, а перевірка проведена на підставі доручення центрального органу та за наявності погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, що повністю відповідає ч. 1 ст. 6 Закону № 877. Під час перевірки було встановлено порушення АТ «Укрпошта» вимог п. 1 ч. 3, абз. 7 ч. 3 та абз. 1 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також п. 10 Правил надання послуг поштового зв`язку. Зокрема, встановлено факт втрати поштового відправлення № 155, прийнятого Укрпоштою до пересилання, та ненадання відправнику протягом місяця відшкодування збитків, заподіяних такою втратою, що прямо суперечить вимогам закону. Відповідач 2 звертає увагу, що позивач не надав доказів своєчасного та належного реагування на заяву споживача від 11.07.2019 про розшук відправлення. Подана ж позивачем копія листа від 25.11.2019 свідчить лише про пропозицію подати іншу заяву для отримання компенсації, але не містить інформації про результати розгляду первинного звернення. Так само відсутні пояснення щодо причин затримки у понад чотири місяці для встановлення факту втрати відправлення, хоча згідно з п. 125 Правил надання послуг поштового зв`язку відшкодування має бути виплачене не пізніше десяти днів після підтвердження такого факту. Відповідач наголошує, що акт перевірки № 5884-1 від 28.11.2019 складено у присутності уповноваженої особи АТ «Укрпошта», яка надала свої пояснення та отримала примірник акта. На підставі встановлених порушень було винесено припис № 1263 від 28.11.2019, який вручено представнику позивача й не був оскаржений. Надалі, після належного повідомлення та за участю представників позивача, було розглянуто справу про порушення законодавства про захист прав споживачів і винесено постанову № 22 від 27.02.2020 про накладення штрафу за відмову споживачу в реалізації прав, передбачених ч. 3 ст. 10 Закону № 1023-XII. Відповідач 2 зазначає, що постанова винесена уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів (постанова КМУ № 1177 від 17.08.2002), на підставі акта перевірки та матеріалів справи, а отже, є законною та обґрунтованою. Доводи позивача не підтверджені належними доказами, не спростовують встановлених під час перевірки фактів порушень і спрямовані виключно на уникнення відповідальності. З урахуванням наведеного відповідач 2 вважає, що постанова № 22 від 27.02.2020 є законною і такою, що не підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2021 виправлено опису, допущену в тексті ухвали від 10.08.2020, шляхом заміни у тексті ухвали найменування другого відповідача з «Державна служб України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в м. Києві» на «Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві» у відповідних відмінках.

12.08.2021 до суду відповідачем 2 подано додаткові пояснення.

26.08.2021 позивачем подано до суду заперечення на пояснення відповідача 2.

03.09.2021 відповідачем 2 подано до суду додаткові пояснення.

09.09.2021 позивачем до суду подано додаткові пояснення.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16.07.2024 № 3863-ІХ "Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" (далі - Закон № 3863), який набрав чинності 26.09.2024), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/22236/18 передана на розгляд та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 зазначену справу було передано на розгляд судді Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід О.С.

Ухвалою від 17.03.2025 адміністративну справу № 640/13999/20 за позовом Київської міської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - позивач) до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.03.2025 за вх.№19125/25 до суду від відповідача 2 надійшли пояснення щодо позову.

02.04.2025 за вх.№21006/25 до суду від відповідача 1 надійшли пояснення щодо позову.

02.04.2025 за вх.№21286/25 до суду позивачем подано заяву про заміну назви з Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на Акціонерне товариство «Укрпошта».

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

03.06.2019 позивачем прийнято поштове відправлення №55 «Укрпошта Стандарт» від ОСОБА_1 .

11.07.2019 ОСОБА_1 подано до позивача заяву про надання інформації про вручення адресату реєстрованого поштового відправлення.

Листом від 25.11.2019 позивач повідомив ОСОБА_1 про подання ним заяви для отримання компенсації за втрачене відправлення.

Водночас Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі звернення ОСОБА_1 щодо можливого порушення його прав при наданні послуг поштового зв`язку Акціонерним товариством «Укрпошта» було призначено та проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю).

За результатами позапланового заходу 28.11.2019 контролюючим органом складено акт перевірки №5884-1, у якому зазначено про встановлення порушення АТ «Укрпошта» абз. 7 ч. 3, абз. 7 ч. 3, абз. 1 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, а саме під час пересилання посилки вона була втрачена, що свідчить про недолік у виконанні послуг та збитки, що виникли у зв`язку із втратою реєстрованого поштового відправлення №155 «Укрпошта Стандарт», не відшкодовано протягом місяця.

Також за результатами перевірки 28.11.2019 відповідачем 2 видано припис №1263 про усунення виявлених порушень до 13.12.2019.

09.12.2019 позивачем виплачено ОСОБА_1 компенсацію за втрачену посилку.

На підставі акта перевірки відповідачем 2 27.02.2020 прийнято постанову №22 про накладення на АТ «Укрпошта» штрафу в розмірі 277,80 грн за порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вважаючи протиправною постанову №22 від 27.02.2020, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) встановлені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877).

Відповідно ст. 1 наведеного закону, заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Підставами для здійснення позапланових заходів, відповідно положень ч.1 ст.6 Закону №877 є, серед іншого, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Відповідно до ч. 6, 7, 8 ст. 7 Закону №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт,

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

За змістом ч. 11 ст. 7 Закону №877 у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №877 невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України "Про захист прав споживачів" (далі - Закон №1023, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону №1023 споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Ст. 5 Закону №1023 визначено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Згідно з ч. 3, 9 ст. 10 Закону №1023 у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів.

Відповідно до ст. 23 Закону №1023 разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за:

1) відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

4) виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

5) реалізацію продукції, забороненої відповідним державним органом для виготовлення та реалізації (виконання, надання), - у розмірі п`ятисот відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) реалізацію небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання - у розмірі ста відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

7) відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

8) створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

9) невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

10) реалізацію товару, строк придатності якого минув, - у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

11) порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

12) обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 цього Закону, - у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 26 Закону №1023 визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до наведеної статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право:

1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів;

3) відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України;

4) проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону;

5) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції;

7) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію споживачам продукції: г) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію неправильно маркованих харчових продуктів або непридатних харчових продуктів; ґ) яка є фальсифікованою;

8) приймати рішення про: а) припинення суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - до усунення виявлених недоліків; б) тимчасове припинення діяльності суб`єктів господарювання сфери торгівлі (секцій, відділів), послуг складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків;

9) опломбовувати у порядку, передбаченому законодавством, виробничі, складські, торговельні та інші приміщення суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправні, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним тавром або без нього, чи з таким, строк дії якого закінчився, засоби вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється обслуговування споживачів, з подальшим повідомленням про це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду;

10) подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів;

11) передавати матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування;

12) накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, а на території Автономної Республіки Крим - органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів;

13) накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Результати перевірок суб`єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння):

перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;

проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону;

накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;

передає матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування;

Відповідно до п. 7 Положення № 667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

З аналізу викладеного вбачається, що Головне Управління Держпродспоживслужби в Києві як територіальний орган Держпродспоживслужби уповноважений, серед іншого, на проведення перевірок додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.

Разом з тим відповідна діяльність є чітко регламентованою законом.

Так, правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг визначались чинним на момент виникнення спірних правовідносин Законом України «Про поштовий зв`язок» №2759.

Ст. 3 вказаного Закону передбачено, що основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку є: захист інтересів користувачів у сфері надання послуг поштового зв`язку; забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості; доступність до ринку послуг поштового зв`язку; законодавче регулювання відносин у сфері надання послуг поштового зв`язку; забезпечення прав користувачів на таємницю інформації у сфері надання послуг поштового зв`язку; забезпечення прав операторів поштового зв`язку; єдність правил, стандартів і норм у сфері надання послуг поштового зв`язку.

За змістом ст. 13 Закону №2759 оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до ст. 18 Закону №2759 за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України.

За невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть таку матеріальну відповідальність перед користувачами:

за повну втрату реєстрованих поштових відправлень (рекомендованого листа, бандеролі, поштової картки, повідомлення про вручення поштового відправлення), посилок та прямих контейнерів без оголошеної цінності - відшкодування вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 100 відсотків вартості цих послуг;

за часткову втрату (пошкодження) вкладення посилки без оголошеної цінності - відшкодування його вартості пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення шляхом ділення розміру тарифу за пересилання на чисту масу вкладення та штраф у розмірі 100 відсотків вартості послуг поштового зв`язку;

за повну втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг.

Відповідно до п. 121 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила №270 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до вручення одержувачу поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом відправник має право за місцем приймання цього поштового відправлення, поштового переказу для пересилання за додаткову плату подати заяву про:

повернення поштового відправлення (міжнародного - згідно з актами Всесвітнього поштового союзу), поштового переказу (міжнародного - згідно з міжнародними угодами про обмін);

вручення поштового відправлення (міжнародного - згідно з актами Всесвітнього поштового союзу), виплату коштів за поштовим переказом (міжнародним - згідно з міжнародними угодами про обмін) іншій особі та за іншою адресою або цьому ж адресатові за іншою адресою;

вручення поштового відправлення з позначкою "Післяплата" без внесення одержувачем суми післяплати або поштового відправлення, що було прийняте для пересилання без зазначення суми післяплати, з внесенням ним суми післяплати під час одержання;

зменшення визначеної ним суми післяплати або збільшення її, але не більше ніж сума оголошеної цінності поштового відправлення;

продовження строку зберігання поштового відправлення, поштового переказу об`єктом поштового зв`язку місця призначення до двох місяців з дня його надходження;

одержання інформації про вручення реєстрованого поштового відправлення, виплату коштів за поштовим переказом.

Відправник також має право:

забрати реєстроване поштове відправлення, кошти за поштовим переказом, якщо це поштове відправлення, поштовий переказ ще не відправлено за призначенням. У цьому разі відправникові повертається внесена ним плата за пересилання, крім вартості поштових марок;

відмовитися від одержання поверненого на його ім`я поштового відправлення, вкладення якого частково або повністю пошкоджене, з відшкодуванням його повної вартості;

подати заяву про розшук відправленого ним реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу.

П. 127-129 Правил №270 встановлено, що користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.

Заява не розглядається у разі, коли: заявник не є ні відправником, ні адресатом, ні уповноваженою ними особою; минув встановлений для прийняття заяв строк. Про причини відмови у розгляді заяви заявнику у письмовій формі надається обґрунтована відповідь. Одночасно повертаються подані ним документи.

Оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі звернення ОСОБА_1 щодо можливого порушення його прав при наданні послуг поштового зв`язку Акціонерним товариством «Укрпошта» було призначено та проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю).

За результатами позапланового заходу 28.11.2019 контролюючим органом складено акт перевірки №5884-1, у якому зазначено про встановлення порушення АТ «Укрпошта» абз. 7 ч. 3, абз. 7 ч. 3, абз. 1 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, а саме під час пересилання посилки вона була втрачена, що свідчить про недолік у виконанні послуг та збитки, що виникли у зв`язку із втратою реєстрованого поштового відправлення №155 «Укрпошта Стандарт», не відшкодовано протягом місяця.

Також за результатами перевірки 28.11.2019 відповідачем 2 видано припис №1263 про усунення виявлених порушень до 13.12.2019.

09.12.2019 позивачем було виконано припис та виплачено ОСОБА_1 компенсацію за втрачену посилку.

На підставі акта перевірки відповідачем 2 27.02.2020 прийнято постанову №22 про накладення на АТ «Укрпошта» штрафу в розмірі 277, 80 грн за порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що фактичної відмови у реалізації прав споживача з боку АТ «Укрпошта» не було.

Норми ч. 3 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» передбачають безумовний обов`язок виконавця відшкодувати збитки споживачу у разі втрати або псування речі, прийнятої для надання послуги.

З листування, наданого сторонами, убачається, що АТ «Укрпошта» не відмовляла у відшкодуванні збитків; підтвердила готовність надати компенсацію, але просила оформити заяву у відповідній формі, виплатила 09.12.2019 компенсацію, тобто виконала свій обов`язок. Сам факт прострочення строку розгляду заяви або затримки у здійсненні компенсації не є відмовою у розумінні ч. 3 ст. 10 Закону. Відмова передбачала б категоричне заперечення у праві споживача або рішення виконавця не здійснювати компенсацію. Таких доказів відповідачами до суду не надано.

Крім того, згідно з ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі виконання суб`єктом господарювання припису в повному обсязі та у встановлений строк фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до нього або його посадових осіб не застосовуються.

Оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт належного і своєчасного виконання припису, підстави для застосування фінансових санкцій відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу №22 від 27.02.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн 00 коп.

Таким чином поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 2 102 грн 00 коп.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Укрпошта" до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №22 від 27.02.2020 про накладення на АТ «Укрпошта» штрафу.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" судовий збір у сумі 2 102 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, )

Відповідач 1: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001, )

Відповідач 2: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, 03151, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.11.2025 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна